П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

______________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8405/20	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Стас Л.В.,
суддів: Градовського Ю.М., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веданта-Агро» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення та картки відмови в митному оформленні товарів

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Веданта-Агро» (далі– ТОВ «Веданта-Агро») звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2020/000007/1 від 07 липня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01295.
Рішенням Одеського окружного адміністративного судувід 05 листопада 2020 року позов ТОВ «Веданта-Агро» - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000007/1 від 07 липня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01295.
Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Веданта-Агро» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Веданта-Агро» витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 1 388,89 грн.
Приймаючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що за первісним позовом було 18 позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які в подальшому були виокремленні у 18 самостійних проваджень за позовними вимогами (№420/8095/20; №420/8404/20; №420/8405/20; №420/8406/20; №420/8407/20; №420/8408/20; №420/8409/20; №420/8410/20; №420/8411/20; №420/8412/20; №420/8413/20; №420/8414/20; №420/8415/20; №420/8416/20; №420/8417/20; №420/8418/20; №420/8419/20; №420/8420/20), а тому заявлена сума витрат на правничу допомогу в межах даної справи 1388,89 грн. (25000/18=1388,98 грн.) є співмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням Одеська митниця Держмитслужби подала до суду з апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні вимог про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при винесенні додаткового рішення судом не вірно дана оцінка співмірності та обґрунтованості витрат на правничу допомогу, оскільки позовна заява фактично є шаблонною та не потребувала значного часу та витрат на її складання, а отже розмір витрат на правову допомогу, який задоволено судом, є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторін.
24 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «Веданта-Агро» зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просить її залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року - без змін.
Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно положень ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Митні адвокати», в особі партнера Єршова Р.В., та ТОВ «Веданта-Агро» укладено договір №19/ОД від 23 липня 2020 року про надання правової допомоги. Також 30 липня 2020 року між адвокатським об`єднанням «Митні адвокати», в особі партнера Єршова Р.В., та ТОВ «Веданта-Агро» укладено додаткову угоду №1 до Договору №19/ОД від 23 липня 2020 року про надання правової допомоги (надалі - Додаткова угода). Відповідно до п.1 Додаткової угоди, за надання адвокатом правничої допомоги відповідно до умов Договору, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду (гонорар) не пізніше 5-ти банківських днів з моменту отримання замовником рахунку у розмірі 25 000 грн.
Так, представником позивача до суду надано договір про надання правової допомоги №19/ОД від 23 липня 2020 року, додаткову угоду №1 до Договору від 30 липня 2020 року, платіжне доручення №46 від 14 серпня 2020 року, акт наданих послуг від 09 листопада 2020 року, тобто повний, необхідний та достатній перелік документальних доказів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених витрат на правничу допомогу у відповідності до положень чинного законодавства та судової практики.
Згідно акту наданих послуг від 09 листопада 2020 року адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги: інтерв`ювання, надання юридичної консультації та підготовка правової позиції щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - (4 год.), збір матеріалів, вивчення та аналіз документів митного оформлення, документів з питань придбання товару (8 год.) - 6 000 грн.; - вивчення судової практики в аналогічних справах, підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви, клопотання витребування доказів (9 год.) - 15 000 грн.; підготовка та подання до суду у справах №420/8095/20; №420/8404/20; №420/8405/20; №420/8406/20; №420/8407/20; №420/8408/20; №420/8409/20; №420/8410/20; №420/8411/20; №420/8412/20; №420/8413/20; №420/8414/20; №420/8415/20; №420/8416/20; №420/8417/20; №420/8418/20; №420/8419/20; №420/8420/20 клопотань про долучення доказів, клопотань про ознайомлення з матеріалами справ, клопотань про виправлення описок, клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору, клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (4 год.) - 3 000 грн.; ознайомлення з матеріалами справ №420/8095/20; №420/8404/20; №420/8405/20; №420/8406/20; №420/8407/20; №420/8408/20; №420/8409/20; №420/8410/20; №420/8411/20; №420/8412/20; №420/8413/20; №420/8414/20; №420/8415/20; №420/8416/20; №420/8417/20; №420/8418/20; №420/8419/20; №420/8420/20 (1,5 год.) - 1 000 грн. Всього - 25 000 грн.
Водночас, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року про роз`єднання позовних вимог по справі №420/8095/20, оскільки загальна сума витрат позивача за договором про надання правової допомоги №19/ОД від 23 липня 2020 року склала 25000,00 грн., колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що в межах даної справи позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1388,89 грн. (25000 : 18 справ), що є цілком співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін.
При цьому, колегія суддів підкреслює, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначав Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17.
Відповідно до положень ч.5 ст.143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеномустаттею 252 цього Кодексу.
За змістом статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для визнання, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,- -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веданта-Агро» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення та картки відмови в митному оформленні товарів- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 04.03.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Градовський Ю.М.