ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 лютого 2021 року           справа № 200/8508/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року (повний текст складено 16 жовтня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/8508/20-а (суддя в 1 інстанції - Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,-

                                                     В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відповідача в призначенні пенсії було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 200/7212/20-а позов задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3513 від 03.08.2020 року про відмову в призначенні пенсії; зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 3433 від 29.07.2020 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , 29.07.2020 року звернувся до установи відповідача із заявою № 3433 про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
03.08.2020 року Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах - 25 років. Відповідно наданих документів, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 31 рік 10 місяців 2 дні, у тому числі стаж роботи в підземних умовах ст.14-25 - 2 роки 6 місяців 1 день, ст.14-20 - 12 років 7 місяців 20 днів, в загальній кількості з урахуванням кратності - 18 років 1 місяць 21 день. У спірному рішенні зазначено, що до загального страхового стажу заявника не зарахована військова служба з 25.10.2002 року по 20.04.2004 року, оскільки у військовому квитку НОМЕР_2 дописана дата звільнення з військової служби.
Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_3 (в частині спірних періодів), позивач: з 14.07.2004 року по 10.09.2006 року працював гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті в ВП «Шахта Добропільська» ДП «Добропіллявугілля»; з 15.01.2007 року по 09.11.2013 року працював гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті в ВП «Шахта Добропільська» ДП «Добропіллявугілля»; з 10.11.2013 року по теперішній час працює машиністом гірничих виїмкових машин підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті в ВСП «Шахта Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».
Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.
Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Згідно п.2 Розділу   Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього   Закону   в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого   Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Крім цього, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить ПЕРЕЛІК проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
На даний час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 є чинною.
Відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, працівникам зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Як вже було зазначено вище, позивач в періоди: з 15.01.2007 року по 09.11.2013 року працював гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті в ВП «Шахта Добропільська» ДП «Добропіллявугілля»; з 10.11.2013 року по теперішній час працює машиністом гірничих виїмкових машин підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті в ВСП «Шахта Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».
У зв`язку з наведеним, зазначені професії підпадають під перелік визначений у Роз`яснені Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, таким чином підлягають зарахуванню за 1 рік роботи 3 місяці.
Щодо періоду роботи позивача з 14.07.2004 року по 10.09.2006 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті в ВП «Шахта Добропільська» ДП «Добропіллявугілля», колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а саме: працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
 У зв`язку з наведеним, зазначена професія гірника підземного належить до переліку професій за Списком 1 (1010300а-11717), тим самим підпадає під Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 та підлягає зарахуванню за 1 рік роботи 9 місяців.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно вищевикладених висновків, колегія суддів вважає, що рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3513 від 03.08.2020 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Поряд з цим, враховуючи що повноваження з приводу включення до пільгового та страхового стажу певних періодів, призначення пенсії тощо є дискреційними повноваженнями відповідача, колегія суддів вважає за належне зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 3433 від 29.07.2020 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховуючи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року.
Стосовно доводів апеляційної скарги про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгових періоди роботи з 15.01.2007 по 09.11.2013 та з 10.11.2013 по 28.07.2020, колегія суддів вважає їх неприйнятними, оскільки даним періодам не надавалась оцінка в рішення пенсійного органу взагалі. Таким чином. дані доводи є передчасними з у рахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу, як зазначено колегією суддів вище.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                                        

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 200/8508/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 200/8508/20-а - залишити без змін.     
Повне судове рішення складено 01 лютого 2021 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           І.В. Геращенко

                                                                                                                           І.Д. Компанієць