ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 березня 2021 року 	 	справа № 160/10643/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                  20 листопада 2020 року у справі № 160/10643/20 (суддя Лозицька І.О., справа розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач) №UA110130/2020/000035/1 від 10.03.2020р..
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасоване оскаржене позивачем рішення відповідача.
Із рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до митного оформлення надано документи, за якими неможливо достовірно встановити та перевірити правильність визначення митної вартості товару. Декларантом в повному обсязі не були подані витребувані митницею додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару, а тому відповідач не мав достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, заявленою позивачем. У зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою Дніпровської митниці було послідовно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що суд встановив всі обставини справи, перевірив доводи обох сторін та надані ними докази, в результаті чого прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення.
Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.
Розгляд справи здійснювався у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України. 
          Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що 11.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Омега” (покупець) та компанією “LeDauphin” SAS, Франція (продавець) було укладено контракт № F/108 (надалі - Контракт).
Відповідно до п. 1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує свіжі фрукти і овочі, в подальшому “Товар” згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних Специфікаціях до цього Контракту.
Згідно з п. 1.2 Контракту товар, що поставляється має бути поставлений партіями в повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в Специфікаціях або Додатках до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною.
Пунктом 2.1 Контракту передбачено, що ціни товарів вказуються в Євро і включають в себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, зазначених в п. 4.7 цього Контракту, навантаження та транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення згідно Інкотермс 2010, а також витрати по митному оформленню товарів в країні продавця.
Відповідно до п. 2.2 Контракту ціни та товар розуміються на  умовах FCA Сен Поль де Леон, Франція та DAP Дніпро, Україна відповідно до умов Інкотермс 2010, якщо інше не обумовлено в Специфікаціях і Інвойсах.
Судом встановлено, що товар ввезено на митну територію України згідно специфікацій № 5 від 04.03.2020 року та № 5 від 28.02.2020 року до Контракту № F/108 від 11.02.2019 року. Специфікаціями визначено умови поставки FCA Сен Поль де Леон, Франція.
Позивач 10.03.2020 року звернувся до відповідача для здійснення митного оформлення шляхом електронного декларування товару: “капуста кольорова (цвітна) свіжа (Brassicaoleraceavar. botrytissubvar. cultiflora) врожаю 2020 р. – кольорова капуста, розм. 6 свіжа, дерев. ящик – 1560 ящ/1680 кг; призначені для споживання людиною в їжу.”. Виробник: “LeDauphin” SAS, Франція. Країна виробництва: EU.
Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією ТОВ “Омега” подані наступні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, зокрема: сертифікат якості від 04.03.2020 року; пакувальний лист б/н від 04.03.2020 року; рахунок-проформу № 204354 від 28.02.2020 року; рахунок-фактуру (інвойс) № 204354 від 04.03.2020 року; автотранспортну накладну № 041542 від 04.03.2020 року; фітосанітарний сертифікат № 20ВR200244 від 04/03/2020 року; міжнародний санітарний сертифікат б/н від       04.03.2020 року; платіжний документ, що підтверджує вартість товару (свіфт) від     03.03.2020 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 64555 від 0.03.2020 року; заявку на перевезення ITL-02/2020 від 25.02.2020 року; специфікації № 5 від 04.03.2020 року та № 5 від 28.02.2020 року; зовнішньоекономічний договір F/108 від 11.02.2019 року; декларацію виробника від 04.03.2020 року; декларацію інвойс, складену уповноваженим експертом  (ЄАВТ) № 204354 від 04.03.2020 року; копії декларацій країни відправлення №20FRD0690017871117 від 04.03.2020 року.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів. Контролюючим органом  прийняті рішення про коригування митної вартості товарів відповідно до положень статті                55 Митного кодексу України UA110130/2020/000035/1 від 10.03.2020 року та відмовлено у прийнятті митної декларації шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення№ UA 110130/2020/00079 від 10.03.2020 року.
Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.
Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення відповідачем прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.
Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.
Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
          Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки відповідача про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також не надання декларантом витребуваних митницею додаткових документів.
Аргументи відповідача зводяться до того, що у поданих позивачем до митного оформлення документах було виявлено розбіжності та відсутність всіх необхідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Так, в специфікації № 5 від 28.02.2020 року не зазначено сорт капусти, у митній декларації країни відправлення від 04.03.2020 року не зазначено інформацію щодо сорту капусти. Згідно умов контракту № F/108 від 11.02.2019 року, продавець надає документи згідно переліку (п. 4.8). Митна декларація експортера не містить перелік документів, зокрема, фітосертифікат від   04.03.2020 року № 20BR200244. Зазначений документ також не містить інформацію щодо сорту капусти. Таким чином, інформація щодо сорту товару відсутня серед наданих до митного контролю документів. 
Крім того, в оскарженому рішенні зазначено, що в пункті 4.2 контракту F/108 від 11.02.2019 року наявні умови поставки або DAP, або FCA, при цьому декларантом заявлено умови поставки FCA. Поставка оцінюваного товару здійснюється на умовах FCA St Pol de Leon. 
На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11 р., при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці, передає товар перевізнику. Здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. При цьому, серед складових митної вартості зазначено лише транспортування. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. 
Судом встановлено, що відповідачем, декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, з відповідним обґрунтуванням вищевказаних підстав для запиту додаткових документів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні  характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Позивач листом від 10.03.2020 року повідомив про неможливість надати інші документи, окрім тих, які вже надано до митного органу протягом 10-ти днів. 
Наявні розбіжності у поданих документах щодо якості товару та ненадання декларантом документів на спростування обґрунтованих сумнівів посадової особи митниці унеможливили здійснення митного оформлення товару за заявленим декларантом основним методом.
На підставі п.5 ст.55 Митного кодексу України в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості посадовою особою митниці здійснено контроль співставлення.
За результатами контролю співставлення до товару №1 застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r - резервний метод та винесено рішення про коригування митної вартості товару.
Аналізуючи надані позивачем документи під час розмитнення товару, колегія суддів погоджується з судом, що документи містили відомості щодо найменування, асортименту товару, кількості, ціни та загальної вартості партії, та у сукупності дають змогу ідентифікувати партію товару, підтверджуючи числові значення.
При цьому, відповідачем не доведено, яким чином відсутність сорту товару, а саме, кольорової (цвітної) капусти у специфікації та митній декларації країни відправлення при незмінних умовах ваги та вартості товару, може вплинути на інші складові митної вартості.
Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України “Про карантин рослин” фітосанітарний сертифікат - сертифікат, що засвідчує фітосанітарний стан об`єктів регулювання; фітосанітарний стан - наявність або відсутність регульованих шкідливих організмів в об`єктах регулювання.
Отже, фітосанітарний сертифікат засвідчує фітосанітарний стан об`єкту і не повинен містити відомості з приводу сорту товару.
Надані позивачем до митного оформлення документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають розбіжностей, які б не дозволяли відповідачеві провести обчислення митної вартості за основним методом.
Щодо доводів відповідача про зазначення позивачем серед складових митної вартості товару лише транспортування.
Відповідно до п. 2.2 Контракту ціни та товар розуміються на умовах FCA Сен Поль де Леон, Франція та DAP Дніпро, Україна відповідно до умов Інкотермс 2010, якщо інше не обумовлено в Специфікаціях і Інвойсах.
Згідно специфікацій визначено умови поставки FCA Сен Поль де Леон, Франція.
Відповідно до Інкотермс - 2010 FCA FREE ФРАНКО ПЕРЕВІЗНИК (найменування), означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці. Якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, то продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.
Тобто, у разі укладання контракту за умовами поставки FСА, на продавця покладається обов`язок доставки вантажу, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.
Таким чином, контрактом та встановленим ним умовами поставки FCA передбачено, що витрати на завантаження несе продавець, а відтак, позивач не несе будь-які витрати. Така складова митної вартості як витрати на завантаження, в даному випадку не потребують додаткового підтвердження.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що інформація про маршрут руху вантажу, транспорт, яким здійснювалось перевезення оцінюваного товару, зазначені у заявці на перевезення вантажу від 25.02.2020 року № ITL-02/2020, рахунку на транспортування вантажу від 10.03.2020 року № 64555 та узгоджується з інформацією, що зазначена у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) № 041542 від 04.03.2020 року. Маршрут руху, умови перевезення відповідають умовам поставки, що були передбачені контрактом.
Судом встановлено, що відповідно до п.3.1. договору про надання транспортно-експедиційних послуг №01-03-18/ITL від 01.03.2018 року вид, об`єм, строки, вартість послуг перевізника визначаються для кожного окремого перевезення - у відповідності до узгоджених заявок клієнта, що регламентуються даним Договором або в Додатках до нього (додаткових угодах, тощо). Узгоджені Заявки являють собою домовленість сторін стосовно істотних умов перевезення вантажу клієнта у рамках цього Договору, за умови належного оформлення (містять підписи уповноважених представників сторін і печатки сторін), є його невід`ємною частиною.
В наданій до митного оформлення заявці на перевезення від 25.02.2020 року № ITL-02/2020 вбачається, що погоджено “міжнародне перевезення та експедирування рефрижераторним автотранспортом за маршрутом: Сан Поль де Леон, Франція - м. Дніпро, Україна”.
Відповідно до умов п.5.4. договору про надання транспортно-експедиційних послуг №01-03-18/ ITL від 01.03.2018 року термін проведення розрахунків за договором, тобто за кожне організоване і здійснене вантажоперевезення, становить 14 календарних днів з моменту прибуття транспортного засобу на митний термінал в Україні, якщо інше не зазначено в заявці на перевезення.
Відповідно до п.5.6. договору про надання транспортно-експедиційних послуг вартість транспортно-експедиційного обслуговування визначається в заявках і включає в себе оплату послуг перевізника, а також витрати, понесені перевізником на оплату послуг інших осіб, залучених до виконання його зобов`язань а також інші витрати перевізника, що мали місце в процесі виконання цього Договору і передбачені ним.
Таким чином, суд вірно встановив, що розмір транспортних витрат, понесений позивачем під час перевезення товару підтверджується документально, надані до митного оформлення документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості  за основним методом.
В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Відповідно до частини 7 статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
У відповідача були всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом, але останнім було скориговано вартість за резервним методом без законного на те обґрунтування. 
Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для  його скасування відсутні.
Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року у справі № 160/10643/20 - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак