ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/16234/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року (головуючий суддя Тулянцева І.В.)
у справі  № 160/16234/20
за позовом    ОСОБА_1 
до  Кабінету Міністрів України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації
про  встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду через «Електронний суд» з позовом до Кабінету Міністрів України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Зменшено розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позовної заяви до - 500 грн. Позовну заяву залишено без руху з підстав її не відповідності вимогам статей 160, 161 КАС України.
18.12.2020 через «Електронний суд» надійшла заява від позивача про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу на підставі п.1 ч.3 ст.169 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу першої інстанції як таку, що порушує ст. 8, 24 Конституції України, повернути позовну заяву на повторний розгляд до суду першої інстанції. За позицією скаржника суд першої інстанції, повернувши поданий позивачем позовом,  фактично відмовив у захисті порушених прав позивача.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Зменшено розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позовної заяви до - 500 грн. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви в якій слід викласти позовні вимоги відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, відповідно до кількості учасників справи, у якій також необхідно вказати: інформацію про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів доданих до позовної заяви; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; надати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; надати всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; приведенням прохальної частини позову у відповідність до вимог п.4 ч.5 ст.160 КАС України, а саме, викласти зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 2) - доказів сплати судового збору у розмірі 500,00 грн.
18.12.2020     ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою (а.с. 115).  В уточненій позовній заяві позивачем вдруге заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що сплата судового збору у розмірі, щонайменше 2 102 грн. із пенсії у розмірі 2 943,33 грн. є не можливою, та такою, що загрожує життю та здоров`ю позивача, оскільки сплата судового збору та сплата лише за газ у розмірі 2 144,17 грн., складає 4 246,17 грн., при цьому позивачем уже було сплачено 740 грн. за ліки, 600 грн. за електроенергію та 128 грн. за доставку газу, а також із його пенсії вирахувано 20 відсотків на додану вартість.
Суд вказав, що ухвалою суду від 14.12.2020 вже було вирішено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, згідно якого вказане клопотання задоволено частково та зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позовної заяви до - 500 грн.
Підставою для повернення позивачу адміністративного позову також слугувало невиконання позивачем вимог ухвали суду від 14.12.2020, а саме не усунення зазначених у цій ухвалі недоліків адміністративного позову у встановлений судом строк,       що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви її заявнику.
Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями  160,  161  цього  Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1  ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до    ч. 2    ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно п. 1 ч. 3  ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України    позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Стаття 133 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції ухвалою від 14.12.2020 зменшив суму судового збору за подачу позовної заяви до суду, визначивши її у розмірі 500 грн.
Проте, скаржник вважає, що його майновий стан не дозволяє сплачувати судовий збір навіть у зменшеному судом розмірі.
Аналіз вищезазначених норм чинного процесуального законодавства свідчить про те, що визначені ухвалою суду недоліки позовної заяви повинні бути усунутими позивачем у повному обсязі та у строк, який було встановлено судом, і позовна заява       підлягає поверненню, якщо її заявник       не усунув недоліки позовної заяви , яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Порівняльний аналіз первісно поданого позивачем до суду адміністративного позову та заяви про усунення недоліків, яка подана ним до суду першої інстанції 18.12.2020 на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 14.12.2020 дає можливість зробити висновок про те, що у встановлений судом строк позивачем недоліки адміністративного позову із зазначених у ухвалі суду від 14.12.2020       ним не усунуто, а подана ОСОБА_1 заява містить міркування позивача з приводу безпідставності вимог суду першої інстанції в частині усунення недоліків позовної заяви та з приводу того, як повинен був діяти суд з огляду на його повноваження після отримання поданого ОСОБА_1 позову та повторно заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, судом не розглядалось, оскільки додаткових доказів щодо підтвердження матеріального становища позивачем не подано, а зазначене клопотання вже було вирішено у ухвалі суду від 14.12.2020.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сукупний аналіз положень ст. ст. 4,5,46,47,77,160 КАС України дає можливість зробити висновок про те, що позивач у адміністративній справі це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, і як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права та виконувати свої процесуальні обов`язки, при цьому одним з визначальних процесуальних обов`язків позивача є звернення до суду з позовною заявою, яка оформлена відповідно до вимог чинного процесуального законодавства.
Отже враховуючи вищенаведені фактичні обставини, колегія суддів вважає, що позивачем у встановлений ухвалою суду першої інстанції від 14.12.2020 строк всі зазначені у цій ухвалі недоліки адміністративного позову не були усунуті, а відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України саме такі обставини є однією з підстав для повернення позовної заяви позивачу, тому судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про наявність підстав для повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, та постановлено з цього приводу правильну ухвалу від 24.12.2020.       
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, без порушень норм чинного процесуального права постановив у цій справі ухвалу від 24.12.2020       про повернення адміністративного позову, тому таку       ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи та зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм чинного процесуального законодавства.
Також, суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про порушення перед Верховним Судом питання про відповідність Конституції України Закону України «Про судовий збір» та норм КАС України щодо сплати судового збору при зверненні до суду безпосередньо на підставі статті 8 Конституції України з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст. 7 КАС України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.
У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.
Зважаючи на те, що Європейським судом вимога щодо сплати судового збору не визнана порушенням прав заявників на доступ до правосуддя, підстави для незастосування приписів Закону України «Про судовий збір»   у суддів відсутні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 160/16234/20 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко