ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/293/21 Справа № 203/3077/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника митного органу Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2021 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює керівником ТОВ «МАК СЕЙЛ», яке знаходиться за адресою: вул. Тропініна, буд. 1, офіс 6, м. Київ, 
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, 

за участю:
представників митниці                        Романенко І.М., Козія І.М., ОСОБА_2 
в режимі відеоконференції:
захисника                                        Сердюк Ю.О.                                
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення. 
За обставин, детально викладених в постанові суду першої інстанції, 13.01.2020 відповідно до контракту вiд 20.09.2019 № ВВ-10/19, який укладено між продавцем ТОВ "МАК СЕЙЛ" та покупцем грузинською компанією «LLC TRADING HOUS VISТА» Дніпровською митницею Держмитслужби здійснено митне оформлення в режимі експорт пшениці 4 класу м`якої, не насінневої, українського походження, врожаю 2019 року за періодичною митною декларацією типу ЕК10РР №UA110210/2020/000049. До митного оформлення товар заявлено Запорізькою торгово-промисловою палатою, яка діє на підставі договору доручення про надання послуг мiж торгово-промисловою палатою та ТОВ "Агрiя Експедитор", яке діє на підставі Договору доручення про надання послуг, який укладено мiж ТОВ "Агрiя Експедитор" та ТОВ "МАК СЕЙЛ" щодо надання послуг з декларування товарів.
Під час митного оформлення зазначеної вище пшениці у Дніпровську митницю Держмитслужби декларантом були подані наступні документи: контракт від 20.09.2019, ВВ-10/19, підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_3 директором грузинської компанії, рахунок-фактура вiд 03.02.2020 № ВВ-10/19-9, підписаний ОСОБА_1 , в якому зазначено, що покупцем зазначеної пшениці, вагою 131 317 кг, вартістю 565 976,27 грн. виступає грузинська компанія, ордерний коносамент вiд 01.02.2020 № 4 відповідно до якого зазначений товар переміщується на т/х «SK FRIENDSHIP» з м. Бердянськ (Україна) до м. Бенгазі (Лівія).
Зазначений товар 01.02.2020 було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торгівельний порт» на т/х «SK FRIENDSHIP» (прапор Того), а 04.02.2020 до Дніпровської митниці Держмитслужби було подано додаткову митну декларацію типу ЕК10ДР № UA110210/2020/000621 на зазначену пшеницю, вартістю 656 976,27 грн.
Листом Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України вiд 07.04.2020 № 20-01/20-02-01/7.5/804 на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Республіки Грузія вiд 18.03.2020 № 21-10/33699 в якій зазначено, що зазначена грузинська компанія зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 , директор ОСОБА_4 (о/н НОМЕР_2 ), проте, за вказаною адресою не знаходиться, в базі даних Служби доходів Міністерства фінансів Грузії інформація про зовнішньоекономічну діяльність цієї компанії не фіксується, статус активності зазначеної компанії - пасивний.
Відповідно, ТОВ "МАК СЕЙЛ" зовнішньоекономічний контракт вiд 20.09.2019 № ВВ-10/19 на продаж пшениці 4 класу м`якої, ненасінневої, українського походження, врожаю 2019 року, вагою 131 317 кг, вартістю 656 976,27 грн. з грузинською компанією не укладала.
Таким чином, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України зазначеної пшениці, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів контракту від 20.09.2019 № ВВ-10/19, який одержаний незаконним шляхом. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі представник органу митниці просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, постанову якою визнати винуватою ОСОБА_1 в порушенні митних правил та накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. 
Зазначає, що у відповіді митних органів Грузії зазначено, що грузинська компанія зареєстрована за вказаною адресою, проте за нею не знаходиться, в базі даних Служби доходів Міністерства фінансів Грузії інформація про зовнішньоекономічну діяльність компанії не фіксується, статус активності зазначеної компанії - пасивний.
Таким чином, за інформацією, отриманою від державного органу Республіки Грузія, один із суб`єктів зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу, не зважаючи на значну кількість контрактів, укладених з українським підприємством, взагалі не здійснює зовнішньоекономічну діяльність та не має жодної активності. Вказане свідчить про недійсність такого правочину.
Зазначає, що працівники митниці під час перевірки товаросупровідних документів не могли знати про те, що одна із сторін контракту взагалі не здійснює зовнішньоекономічну діяльність та є пасивною і могли отримати цю інформацію лише шляхом направлення запитів до інших державних органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.
Натомість, українське підприємство, обираючи покупця або продавця товару за кордоном для здійснення зовнішньоекономічної операції має безліч можливостей для перевірки його дієздатності.
Таким чином, на думку представника митниці, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України зазначеної пшениці з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, контракту, одержаного незаконним шляхом.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник не погоджується з апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби оскільки доводи заявника ґрунтуються виключно на особистих припущеннях, без врахування фактичних обставин та при здійсненні помилок юридичної кваліфікації.
Вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що Дніпровська митниця Держмитслужби, перевіривши документи, подані для митного оформлення, не виявила порушень митних правил.
Підставою ж для складення протоколу про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 , став лист митних органів Республіки Грузія від 18.03.2020 р. однак, за змістом вказаного листа не слідує, що контракт, на який мається посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, не був укладений між ТОВ "МАК СЕЙЛ" та грузинською компанією.
Встановлені судом обставини суперечать висновку митного органу, що вказані контракти не укладалися, як і висновку, що вони отримані незаконним шляхом, оскільки митним органом не аргументовано і не надано доказів та матеріалами справи не підтверджено, що контракт між ТОВ "МАК СЕЙЛ" та грузинською компанією, не були укладені, чи те, що вони одержані незаконним шляхом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 266 Митного кодексу України ТОВ "МАК СЕЙЛ" виконало вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі відомості щодо одержувача товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного контракту.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. А тому, у суду немає підстав вважати, що контракти, між "МАК СЕЙЛ" та грузинською компанією не були укладені, або одержані незаконним шляхом.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України. Вказаний висновок, який ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа митних органів Республіки Грузія, не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися, як доказ вини особи.
В цій справі матеріалами підтверджується, що ТОВ "МАК СЕЙЛ" та грузинська компанія уклали зовнішньоекономічний контракт, такий контракт є дійсним та укладеним, отриманий ТОВ "МАК СЕЙЛ" у відповідності до вимог закону, подало до митних органів всі необхідні для експорту товарів документи, що містять достовірні дані. Таким чином, відсутня подія адміністративного правопорушення, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні представники митниці кожен окремо підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній просили її задовольнити, постанову суду скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення в межах санкції цієї статті. 
Захисник заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представників митного органу, посилаючись на її безпідставність та просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків. 
Висновок суду першої інстанції про закриття провадження в справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, є законним і обґрунтованим.
Так, відповідно до статті 483 МК України, відповідальність передбачена за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю... з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом...
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, під час митного оформлення ТОВ "МАК СЕЙЛ" подало до Дніпровської митниці Держмитслужби низку документів, зокрема контракт від 20.09.2019 року № ВВ-10/19, підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_3 директором грузинської компанії.
Відповідно до листа Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України вiд 07.04.2020 № 20-01/20-02-01/7.5/804 на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Республіки Грузія вiд 18.03.2020 № 21-10/33699 в якій зазначено, що зазначена грузинська компанія зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 , директор ОСОБА_4 (о/н НОМЕР_2 ), проте, за вказаною адресою не знаходиться, в базі даних Служби доходів Міністерства фінансів Грузії інформація про зовнішньоекономічну діяльність цієї компанії не фіксується, статус активності зазначеної компанії - пасивний.
Враховуючи вищевикладене, митний орган дійшов висновку та зазначив про це в протоколі, що ТОВ "МАК СЕЙЛ" вищезазначений контракт грузинською компанією не укладала.
Отже, на думку митного органу, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України зазначеної пшениці, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів контракту від 20.09.2019 № ВВ-10/19, який одержаний незаконним шляхом, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
Проте з такими висновками обґрунтовано не погодився суд першої інстанції, про що навів належні та достатні мотиви в оскарженій постанові. 
Так, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 інкримінується, що наданий до митної служби як підстава для переміщення через кордон пшениці контракт № ВВ-10/19 від 20.09.2019 не укладався, при цьому при кваліфікації дій вказано, що шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів контракту №ВВ-10/19 від 20.09.2019, одержаного незаконним шляхом, що не є одними і тими ж обставинами і які за своїм змістом суперечать один одному. 
Апеляційний суд зауважує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що суд не взяв до уваги відповідь з Республіки Грузії, відповідно до якої компанія «LLC TRADING HOUS VISТА» за вказаною адресою реєстрації не знаходиться та в базі даних Служби доходів Міністерства фінансів Грузії інформація про зовнішньоекономічну діяльність не фіксується, статус активності компанії «пасивний».
Однак, дані доводи є безпідставними, так як перевірялися в суді І інстанції, який встановив, що контракт було укладено із діючою компанією, що підтверджується: витягом з реєстру від 03.12.2020 року, де вказана компанія зареєстрована в Грузії як Товариство з обмеженою відповідальністю, директором і власником якої зареєстрований ОСОБА_4 ; нотаріально завірена заява ОСОБА_6 від 25.11.2020 року, де останній підтвердив підписання ним вказаного вище контракту в письмовій формі на поставку пшениці на умовах СРТ (Інкотермс-2010) м. Бердянськ і повідомив, що в подальшому товар до Грузії не імпортувався, а був одразу проданий третім особам та доставлений транспортом в країну призначення: Туреччина, ОСОБА_7 , Лівія.
Також, як слушно зазначив захисник в запереченнях на апеляційну скаргу та в апеляційному суді, той факт, що в базі даних Служби доходів Міністерства фінансів Грузії не фіксується інформація про зовнішньоекономічну діяльність компанії і ця компанія має статус активності «пасивний», може бути обумовленим тим, що компанія не подає звітності до відповідних державних органів Грузії, а ТОВ "МАК СЕЙЛ" не може впливати на контрагентів щодо ведення такої звітності і нести юридичну відповідальність за такі їх дії або бездіяльність контрагента. 
Під час дослідження апеляційним судом матеріалів справи про порушення митних правил, встановлено, що ними не підтверджується, що зазначений контракт був одержаний незаконним шляхом або не був укладений взагалі, оскільки компанія «LLC TRADING HOUS VISТА» зареєстрована в Грузії та виконала умови контракту шляхом сплати коштів за купівлю пшениці. 
При цьому, вищезазначена відповідь митних органів Республіки Грузія вiд 18.03.2020 року, з огляду на вищевикладене не є належним та достатнім доказом тих обставин, які б свідчили про не укладення ОСОБА_1 зазначеного контракту або одержання його незаконним шляхом.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріалами справи та сукупністю доказів, наданих митницею не доведено всіх елементів об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 порушення митних правил, а відтак і наявності в її діях складу правопорушення передбаченого ст. 483 МК України.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника митного органу Романенко І.М. залишити без задоволення. 
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                          О.П. Піскун