П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/11288/20                           Головуючий у І інстанції:  Єфіменко Ольга Володимирівна 
                            Суддя-доповідач:  Мацький Є.М. 
01 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі фінансово-економічного управління сухопутних військ Збройних сил України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України в особі фінансово-економічного управління сухопутних військ Збройних сил України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України стосовно нарахування йому 687 гривень 12 копійок одноразової грошової допомоги та скасувати п.3 Протоколу №60 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.04.2020;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу виходячи із розміру його грошового забезпечення за останньою (аналогічною) посадою та врахувати: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 10 квітня 2013 року, але не менше 70 кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2013 року;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

2. Позивач вказав, що на виконання постанови Верховного Суду України від 20.01.2020, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого п.3 Протоколу №60 від 10.04.2020, йому призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 30-и місячного грошового забезпечення в розмірі 687,12 грн, та перераховано вказану суму на його картковий рахунок. Проте, не погоджуючись із розміром виплаченої одноразової допомоги, звернувся до Міністерства оборони України із письмовою заявою про надання розрахунку суми його грошового забезпечення, обчисленого станом на дату призначення пенсії у національній валюті - гривні, та станом на дату встановлення другої групи інвалідності (10.04.2013). Разом з тим, просив переглянути прийняте рішення про розмір виплаченого грошового забезпечення та привести його у відповідність до 30-и місячного грошового забезпечення за посадою аналогічною станом на день встановлення другої групи інвалідності (10.04.2013) та здійснити її виплату.

3. Зазначив, що на подану заяву отримав лист Міністерства оборони України №116/14/2/904/п від 16.06.2020 про відмову у здійсненні такого перерахунку з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008, якою передбачено, що розмір грошового забезпечення для обрахунку одноразової грошової допомоги здійснюється на день звільнення, а не з грошового забезпечення на день встановлення інвалідності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

4. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

6. Апелянт вказує, що відповідачем допущено довільне тлумачення дати визначення розміру його грошового забезпечення для обрахування 30-и кратного розміру за останньою посадою для нарахування одноразової грошової допомоги.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі №0640/3952/18 (а.с.20-29) касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 скасовано.

8. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними задоволено, визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призначених на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» та статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва ) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призначених на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» та статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

9. На виконання постанови Верховного Суду, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності в розмірі 687,12 грн.

10. Вказану виплату здійснено комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат розмірі визначеному у Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 (далі Порядок № 499).

11. Позивач, не погоджуючись із розміром виплати одноразової грошової допомоги та вважаючи, що її розмір має бути не меншим, ніж 70-и кратний прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2013 звернувся до Міністерства оборони України із заявою від 16.05.2020 (а.с.12), в якій просив переглянути прийняте рішення.

12. За результатами розгляду заяви, фінансово-економічне управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України листом №116/14/2/904/п від 16.06.2020 (а.с.15) повідомило позивача про відсутність підстав для перегляду прийнятого рішення та роз`яснено, що грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги для звільнених із служби осіб визначається на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а не з грошового забезпечення на дату встановлення інвалідності.

13. Позивач вважаючи не правильним розмір визначеної у рішенні Міністерства оборони України спірної виплати, звернувся до суду із даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Апелянт зазначає, що розмір 30-и місячного грошового забезпечення має обраховуватись за посадою аналогічною станом на день встановлення другої групи інвалідності, а не на дату звільнення зі служби.  

15. Відповідач зазначає про те, що незалежно від дати встановлення групи інвалідності, одноразова грошова допомога обчислюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке особа отримувала на день звільнення. 

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

17. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
18. Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

19. Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

20. Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ    

21. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом №60 від 10.04.2020, у частині призначення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності II групи у розмірі 30-місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення в сумі 687,12 грн (пункт 3 протоколу), є правомірним.

22. Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

23. В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 

24.  З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

25. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

26. Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

27. Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

28. Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

29. Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

30. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

31. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

32. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

33. Таким чином оскаржуване рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене витягом з протоколу № 60 від 10 квітня 2020 року, прийняте на виконання судового рішення по справі № 0640/3952/18 і може бути оскаржене відповідно до статті 383 КАС України.

34. Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

35. Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

36. Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення, прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

37. З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що обраний апелянтом спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

38. За вказаних обставин колегія суддів зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

39. Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

40. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

41. Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

42. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору (право позивача на одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови №499) і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

43. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2020 року у справі № 802/1933/18-а.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

44. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

45. Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі фінансово-економічного управління сухопутних військ Збройних сил України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії закрити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.