П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/6013/20                                         Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернова Г.В.  
  Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
26 січня 2021 року                                                                      м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,
представника позивача: Михалюк Т.В., 
представника відповідача: Чернюка О.В. 
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тетірське" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в квітні 2020 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Тетірське" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 позов задоволено:
- визнано протиправною відмову Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, що надана листом від 19.03.2020 за № 3072/6/06-30-04-03-25, з питання застосування Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Тетірське" спрощеної системи оподаткування, як платника єдиного податку ІV групи у 2020 році;
- зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області підтвердити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Тетірське" статус платника єдиного податку ІV групи на 2020 рік, про що видати відповідну довідку.
Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
Зокрема, апелянт зазначає, що враховуючи приписи пп.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для сільськогосподарських товаровиробників для підтвердження статусу платника податку є відсутність податкового боргу станом на 1 січня базового (звітного) року. Оскільки у позивача відповідно до даних інтегрованої картки платника податків станом на 01.01.2020 існувала заборгованість в сумі 2175,56 грн. відповідач правомірно відмовив позивачу в підтвердженні статусу платника єдиного податку ІV групи.
В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.  
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Тетірське" (код ЄДРПОУ 03744468) було зареєстроване як суб`єкт спеціального режиму оподаткування податку на додану вартість із 2015 року як платник єдиного податку IV групи.
Листом від 28.02.2020 року № 1975/6/06-30-52-12-04 Коростенське управління Державної податкової служби у Житомирській області повідомило СТОВ Тетірське, що станом на 01.01.2020 р. у товариства обліковується податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)у сумі 2175,56 грн., та відповідно до підпункту 291.5-1.3 пункту 291-5 статті 291 Податкового кодексу України СТОВ Тетірське втратило можливість у 2020 році перебувати на спрощеній системі оподаткування та не може бути платником податку четвертої групи.
СТОВ Тетірське подало лист до податкового органу, за вих. № 1-06/03/20 від 06.03.2020 р., вхід. № 3887/6 від 12.03.2020 р., з проханням переглянути рішення про відмову та погодити статус платника єдиного податку 4 - ї групи на 2020 рік.
Листом від 19.03.2020 р. за № 3072/6/06-30-04-03-25 Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області повідомило СТОВ Тетірське, що станом на 01.01.2020 р. у товариства обліковується податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2175,56 грн., та відповідно до підпункту 291.5-1.3 пункту 291-5 статті 291 Податкового кодексу України СТОВ Тетірське втратило можливість у 2020 році перебувати на спрощеній системі оподаткування та не може бути платником податку четвертої групи.
Не погоджуючись з відмовою, викладеній у листі від 19 березня 2020 року за №072/6/06-30-04-03-25, позивач звернувся до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що норми пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 ПК України встановлюють умови за якими суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи. Умовою, яка виключає набуття цього статусу, серед іншого, є податковий борг станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосується підтвердження статусу такого платника.
Позивач у даному випадку з 01 січня 2020 року став платником єдиного податку четвертої групи, вимоги пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України щодо відмови в такій реєстрації (неможливості застосування спрощеної системи оподаткування) за наявності податкового боргу до спірних правовідносин не застосовуються.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Відповідно до підпункту 291.4.4. пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.
Згідно з пунктами 299.1 та 299.2 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється статтею 298 Податкового Кодексу України, пунктом 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.
Підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України передбачений обов`язок сільськогосподарського товаровиробника надавати до 20 лютого поточного року до контролюючого органу звітність з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, перелік якої конкретизований у цьому підпункті.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
За приписами підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Пунктом 299.10  та абзацом 2 пункту  299.11  статті  299 Податкового кодексу України  визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом  298.2.3  пункту  298.2  статті  298  цього  Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про наявність у позивача податкового боргу як на підставу відмови у підтверджені статусу платника єдиного податку з посиланням на норми підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України, оскільки ці норми встановлюють умови, за якими суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи. Умовою, яка виключає набуття цього статусу, серед іншого, є податковий борг станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосуються підтвердження статусу такого платника.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки з 01 січня 2020 року позивач автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи, контролюючий орган зобов`язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж, а також на вимогу позивача надати підтвердження його статусу (довідку), з огляду на що вимоги підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України щодо відмови в такій реєстрації (неможливості застосування спрощеної системи оподаткування) за наявності податкового боргу до спірних правовідносин не застосовуються.
Колегія суддів зазначає, що правила цієї статті стосуються порядку самостійного переходу суб`єкта господарювання на спрощену систему оподаткування, які відповідач помилково ототожнив з правилами автоматичного переходу. Відтак, наявність боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих хто вперше набуває цей статус.
Крім того, відповідач лише під час проведення документальної перевірки позивача, встановивши обставини, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), повинен прийняти рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку. Проте, відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Позивач в свою чергу виконав усі умови для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік, подавши у встановлений строк до контролюючого органу звітність, передбачену підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 07.02.2019 у справі №804/3117/17, від 27.06.2019 у справі №806/1086/17, від 03.12.2020 у справі №200/9334/19-а.
За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  27 січня 2021 року.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.