ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/300/21 Справа № 199/9159/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 березня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у КП “Депо №1” ДМР

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В : 
       Вказаною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривень 00 копійок судового збору.
        ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 21.12.2020 року приблизно о 10:45 годині керуючи тролейбусом №1063 на перехресті пр. Слобожанського та вул. Калинової (Амур-Нижньодніпровський район), перед виїздом не перевірив технічний стан транспортного засобу та не контролював його під час руху, в результаті чого відбувся відрив струмоприймача, який впав на автомобіль «Тойота» № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному напрямку.
        ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3а,б ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих осіб не має.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  просить постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні правопорушення, а також зазначив, що він визнав свою вину частково.
       Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо його винуватості у вчиненому правопорушенні.
       Акцентує увагу на тому, що до матеріалів справи долучений витяг з технічного журналу тролейбуса на момент виїзду із депо, копію шляхового листка з відміткою диспетчера про час виїзду. На момент виїзду з депо, тролейбус був оглянутий ним та майстрами технічних служб підприємства, що підтверджується їх особистими підписами і штампами з висновком, що тролейбус знаходиться у справному стані та придатний до експлуатації.
       В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.
       Потерпіла ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Згідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду об`єктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
       Згідно п.п. 2.3 а,б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу та бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №101402 від 21 грудня 2020 року приблизно о 10:45 годині керуючи тролейбусом №1063 на перехресті пр. Слобожанського та вул. Калинової (Амур-Нижньодніпровський район), перед виїздом не перевірив технічний стан транспортного засобу та не контролював його під час руху, в результаті чого відбувся відрив струмоприймача, який впав на автомобіль «Тойота» № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному напрямку.
        Так, при винесенні оскаржуваного рішення, як на підставу для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №101402 від 21.12.2020 року? схему місця ДТП від 21.12.2020 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_1 .
       Апеляційний суд вважає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не доводять вину ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.3 а,б Правил дорожнього руху України з наступних підстав. 
       Так, поза увагою суду першої інстанції залишився технічний журнал тролейбуса (інвентарний номер 1063) від 26 серпня 2020 року відповідно до якого вагон (тролейбус) прийнято в стані, який відповідає вимогам Правил експлуатації трамвая та тролейбуса.
       Більш того, згідно акту №17 перевірки технічного стану трамвайного вагона (тролейбуса) від 21 грудня 2020 року в день скоєння дорожньо — транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 виїхав на маршрут вказаного тролейбуса о 05 год. 55 хв. у технічно справному стані, що підтверджується вищевказаним актом.
       Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 а,б Правил дорожнього руху України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували те, що ОСОБА_1 об`єктивно спроможний був виявити перешкоду для руху у вигляді люку.
       На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даної справи про адміністративне правопорушення та безпідставно прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
       З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення не доведена.
       Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у тому числі щодо відшкодування матеріальної шкоди у порядку цивільного судочинства. 
       На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 січня 2021 року — задовольнити. 
       Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року — скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_1  визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.    

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко