Справа № 127/2600/21 
Провадження № 33/801/235/2021
Категорія: 149 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три місяці, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням,  ОСОБА_1 24.01.2021 о 21:50 год. в м. Вінниці по вул. Данила Галицького, 27, керував автомобілем «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , маючи обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідно до рішення Шаргородського районного ВДВС у Вінницькій області від 19.02.2018. 
Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2021 року,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він не погоджується з висновком суду першої інстанції, що його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Вказує, що під час зупинення його працівниками патрульно-постової поліції 24.01.2021, був вражений їх повідомленням про те, що згідно з наявної у них в базі даних інформації, він постановою державного виконавця Шаргородського ВДВС у Вінницькій області Коваля Д. О. від 19.02.2018 має обмеження у праві керування транспортними засобами. Натомість йому та його близьким, зокрема батькам та дружині, за адресами їхнього проживання в с. Сапіжанка Шаргородського району та м. Вінниці, жодного виклику чи повідомлення про необхідність явки до Шаргородського ВДВС для ознайомлення чи вручення вищевказаної постанови не надходило, в тому числі і поштовим зв`язком. Після ознайомлення 24.02.2021 з матеріалами виконавчого провадження відносно нього в Шаргородському ВДВС також жодного доказу вручення чи повідомлення про наявність вказаної постанови від 19.02.2018 ним не виявлено. Коли він та його адвокат звернулися до начальника Шаргородському ВДВС Коваля Д. О. для надання будь-якого підтвердження доведення до нього факту винесення постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами чи її змісту, останнім, окрім копії постанови від 19.02.2018 без його підпису про вручення, було надано також копію рекомендованого повідомлення про її вручення 05.03.2018 особі з підписом ОСОБА_2 . Проте цей підпис йому не належить та зроблений не ним. Одночасно в судовому засіданні скаржник пояснював судді про те, що йому не було відомо про наявність вказаної постанови, про що теж пояснював працівникам поліції, які його зупинили, тому вважає, що він не міг умисно чи обережно вчинити інкриміноване йому адміністративне правопорушення, тобто у нього відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Однак суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи та не навів мотиви їх неврахування. Зазначає, що факт ненадходження будь-якого повідомлення чи інформування його щодо постанови про обмеження у праві керування підтверджують також його дружина та матір у своїх заявах. Отже будь-які докази щодо його поінформованості про наявність обмежень відносно нього в матеріалах цієї адміністративної справи та у виконавчому провадженні Шаргородського ВДВС у Вінницькій області відсутні.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції пояснив, що за адресою, куди надійшла постанова про встановлення тимчасового обмеження, живуть і його батьки, проте вони не отримували зазначену постанову. Цю адресу він вказав у районному суді і вона зазначена у справі Шаргородського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді даного адміністративного матеріалу зазначені вимоги законодавства, суддею першої інстанції були дотримані.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Висновки судді, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявним в матеріалах справи доказам і є обґрунтованими.
Викладені в апеляції доводи, аналогічні тим, які були предметом дослідження судом першої інстанції. При цьому, аналізуючи їх, суд першої інстанції дійшов правильних та законних висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Так, приймаючи рішення у справі суд першої інстанції зазначив, що на момент вчинення адміністративного правопорушення діяла постанова Шаргородського районного ВДВС у Вінницькій області від 19.02.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
В порушення тимчасового обмеження  ОСОБА_1 24.01.2021 о 21:50 год. в м. Вінниці по вул. Данила Галицького, 27, керував автомобілем «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , маючи обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідно до рішення Шаргородського районного ВДВС у Вінницькій області від 19.02.2018, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Факт отримання постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 19.02.2018 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення, згідно якого постанову було вручено адресату 05.03.2018. На спростування цього факту ОСОБА_1 не надав суду належні та допустимі докази.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд вірно врахував, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення спеціального права, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, вважає їх достатньо мотивованими і обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними.
Оскільки постанова судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2021 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам закону, суд не вбачає підстав для її зміни чи скасування, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду                                                             Ю. Б. Войтко