ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3719/20                                                                

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 березня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Кондрат Л.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, суддя Гаращенко В.В., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2020 року №000003320121 на суму 23920,00 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" зареєстроване як суб`єкт господарювання, код ЄДРПОУ 36746147.
Посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області на підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.2, 80.2.4 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, відповідно до наказу від 20.11.2019 №710 та направлень від 20.11.2019 №103 та № 104 проведена фактична перевірка діяльності ТОВ "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ", щодо дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, за місцем фактичного здійснення діяльності, а саме: Черкаська область, м.Сміла, вул. Ольги Олійник, з 20 листопада 2019 року.
Перевіркою встановлено, що 20.11.2019 о 15 год. 30 хв. на АЗС, яка розташована за адресою Черкаська область, м. Сміла, вул. Ольги Олійник, де здійсняє свою господарську діяльність ТОВ "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ", встановлено факт продажу 10 л. дизельного палива по ціні 23,00 грн. за 1 л. на загальну суму 230,00 грн. Оператор отримав кошти, після заправки автомобіля, але розрахункову операцію з роздрібного продажу палива через фіскальний РРО не провів, не видав відповідний розрахунковий документ (фіскальний чек) чим порушено п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями (далі - Закон №265).
В ході проведення перевірки встановлено, що у ТОВ "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон №481). Також встановлено факт зберігання дизельного пального без супровідних документів, про що складено акт зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) на загальну суму 11 960,00 грн.
За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 02.12.2019 №41/23-00-32-01/36746147, яким зафіксовано порушення позивачем, зокрема, вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №000003320121 від 09.01.2020, яким за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР на підставі ст. 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР застосовано штраф у розмірі 23920,00 грн, що складає подвійну суму вартості необлікованого товару.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протипраним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що проведення відповідної перевірки віднесено до повноважень відповідача, яким дотримано вимоги податкового законодавства щодо процедури її проведення. Окрім того, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без відповідної ліцензії.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункта 20.1.4 пункта 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно підпункта 75.1.3 цієї правової норми фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями статті 80 ПК України.
У відповідності до підпункта 80.2.5 пункта 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за умови наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що право на проведення фактичної перевірки виникає у посадових осіб контролюючого органа за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказа на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.
Підстави для проведення перевірки чітко визначені пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках передбачених пунктом 81.1 статті 81 ПК України.
Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.
Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 та від 04 вересня 2020 року у справі №821/1274/18.
Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень визначених Податковим Кодексом.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Матеріали справи свідчать, що підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, стала наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій відповідачем не надано письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили факт наявності або отримання контролюючим органом вищезазначеної інформації.
До того ж, наведена правова норма передбачає, що підставою для проведення фактичної перевірки є інформація про порушення визначених вимог законодавства, а саме: в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; в частині цільового використання спирту платниками податків; в частині обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наказ про проведення фактичної перевірки прийнятий за відсутності підстав для його прийняття.
Колегія суддів звертає увагу й на правову позицію, неодноразово висловлену як Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14, де зазначив, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 року №000003320121 прийняте відповідачем з порушенням норм податкового законодавства, а тому є протиправним та підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення  повністю або частково  і ухвалити нове судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ст. 317 КАС). 
За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною 1 цієї статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Як убачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у сумі 2102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №576 від 03.09.2020 та судовий збір при поданні апеляційної скарги у розмір 3153,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №7 від 08.02.2021.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 5255,00 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 09 січня 2020 року №000003320121.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, код ЄДРПОУ 43142920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ" (20700, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Перемоги, 14, код ЄДРПОУ 36746147) судові витрати зі сплати судового збора у сумі 5255,00 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень нуль копійок).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.