КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
         Справа № 755/3467/20                                     Головуючий у 1 інстанції: Катющенко В.П.
Провадження № 22-ц/824/3555/2021                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 лютого 2021 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
У березні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву, згідно якої їй було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у розмірі 13000,00 грн. ОСОБА_1 погодила, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку АТ КБ «Приватбанк» станом на 20 січня 2020 року   ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі - 84 787,10 грн., з яких: 48986,41 грн. - заборгованість за тілом кредита; 13079,96 грн. - заборгованість по процентам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 18207,06 грн. - нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 4013,67 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання,  АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з неї вказану заборгованість.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року в позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підписавши анкету-заяву ОСОБА_1 , підтвердила своє ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку та зобов`язалася самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку. Після отримання картки відповідачка її активувала, користувалася карткою та отримувала кредитні кошти. ОСОБА_1 не оспорювала факту укладення нею кредитного договору та розміру заборгованості, а тому у суду були відсутні підстави для відмови в позові АТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 підписала  анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг (а.с. 11).  
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 20 січня 2020 року   ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі - 84 787,10 грн., з яких: 48986,41 грн. - заборгованість за тілом кредита; 13079,96 грн. - заборгованість по процентам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 18207,06 грн. - нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 4013,67 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-10).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк». 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що 14 серпня 2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження своїх вимог АТ КБ «Приватбанк» надало суду копію анкети-заяви відповідачки про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості, копію виписки з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , довідку про видані кредитні картки (а.с. 4-27, 49-58).
Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 . При цьому Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» містять декілька пунктів по різним видам кредитних карт.
Довідка про зміну умов кредитування, обслуговування кредитної картки та довідка про видані кредитні картки також не містять підпису відповідачки.
Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» містить лише її анкетні дані та контактну інформацію. 
Вказана анкета-заява не містить даних про умови кредитування, в ній відсутня відмітка про те, яку саме картку мала намір отримати відповідачка, а також бажаний кредитний ліміт.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що відповідачка не оспорювала укладення нею кредитного договору та умов кредитування, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачка була обізнана про розгляд справи. Відповідачка не отримувала копії позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження в справі. З повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що направлене на адресу відповідачки поштове відправлення не було їй вручено, а вкладене у поштову скриньку.   
Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року. 

Суддя-доповідач                                                    Шебуєва В.А.
 
        Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.