ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2021 року           справа №200/8825/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року  у справі  № 200/8825/20-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області  про  зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області  (далі – відповідач) про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 01.06.2015 року по 28.02.2019 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року  позов задоволено: зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної страхової виплати за період з 01.06.2015 року по 28.02.2019 року (а.с. 35-36).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що ним своєчасно виконано рішення суду у справі № 200/10134/19-а, тому відсутні підстави для задоволення позову (а.с. 41-44). 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, вивчив доводи апеляційної скарги, і дійшов  висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням  Донецького окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2019 року у справі № 200/10134/19-а, залишеному без змін постановою суду апеляційної інстанції від 04.12.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 страхових виплат з 01.06.2015 року по 28.02.2019 року; зобов`язано управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 раніше призначені страхові виплати за період з 01.06.2015 року по 28.02.2019 року; в задоволенні решти позовних вимог – відмовлено; звернуто до негайного виконання рішення суду в межах суми страхових виплат за один місяць.
Згідно матеріалів справи рішення суду виконано в січні 2020 року згідно платіжного доручення № 35 від 24.01.2020 року (а.с. 31).
Згідно ст. 1 Закону України  «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі – Закон № 2050) підприємства,  установи  і  організації  всіх форм власності  та  господарювання  здійснюють  компенсацію  громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати,  у тому числі з  вини  власника  або  уповноваженого  ним органу (особи).
Компенсація  громадянам  втрати  частини доходів у зв`язку з порушенням  строків  їх  виплати  (далі  -  компенсація) провадиться  у  разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів,  нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами  у  цьому  Законі  слід  розуміти грошові доходи громадян,  які вони одержують на території України і які не  мають разового характеру:      пенсії;  соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону № 2050).
Згідно ст. 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після  утримання  податків  і  обов`язкових  платежів)  на індекс  інфляції  в  період  невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно ст. 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться  у тому  ж  місяці,  у  якому  здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Отже, умовою для виплати громадянину компенсації, встановленою Законом № 2050 та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від  21.02.2001 року  № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Тобто, за наявності умов, визначених Законом № 2050, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі № 6-43цс14, Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі № 522/5664/17, від 05.10.2018 року у справі № 162/787/16.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів.
Як встановлено судом, підтверджене матеріалами справи та не спростоване позивачем, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2019 року у справі № 200/10134/19-а, яке набрало законної сили 04.12.2019 року, виконане відповідачем в січні 2020 року, тобто в межах одного місяця з моменту набрання законної сили, у встановлений чинним законодавством строк (а.с. 31).
Оскільки рішення відповідачем виконано своєчасно, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування положень Закону № 2050.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права,  неправильно вирішив справу по суті вимог, внаслідок  чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції –  скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                          П О С Т А Н О В И В  :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - задовольнити
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року  у справі  № 200/8825/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області  про  зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області  про  зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Повний текст постанови складений 31 березня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                                І.В. Геращенко

Судді                                                                                          Е.Г. Казначеєв

                                                                                                    Г.М. Міронова