ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/15934/18          Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
          Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 березня 2021 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді          Сорочка Є.О.,
суддів           Єгорової Н.М., 
          Коротких А.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови Державної авіаційної служби України серії АБ № № 000033, № 000034, № 000035, №  000036, № 000037, № 000038, № 000039, № 000040, № 000041 від 06.09.2018
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2020 позов задоволено.
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані постанови є правомірними та не підлягають скасуванню.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Авіакомпанія Скайап" в установленому порядку надано право на експлуатацію таких повітряних ліній:
1) Київ - Шарм-Ель-Шейх (Арабська Республіка Єгипет) - Київ від 31.05.2018 № 2506, що підтверджує надання Державіаслужбою дозволу на виконання чартерних міжнародних повітряних перевезень з/до України або в межах України, з частотою 22 рейси на тиждень до 27.10.2018;
2) Харків - Шарм-Ель-Шейх (Арабська Республіка Єгипет) - Харків від 31.05.2018 № 2515, що підтверджує надання Державіаслужбою дозволу на виконання чартерних міжнародних повітряних перевезень з/до України або в межах України, з частотою 3 рейси на тиждень до 27.10.2018;
3) Львів - Шарм-Ель-Шейх (Арабська Республіка Єгипет) - Львів від 31.05.2018 № 2521, що підтверджує надання Державіаслужбою дозволу на виконання чартерних міжнародних повітряних перевезень з/до України або в межах України, з частотою 2 рейси на тиждень до 27.10.2018.
У межах вищезазначених дозволів, ТОВ "Авіакомпанія Скайап" виконано наступні польоти:
- 10.07.2018 (рейс №KUP 8301) з КП "МА "Київ (Жуляни)" до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 28.05.2018 (рейс №KUP 8311) з АКП "МА "Харків" до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 11.07.2018 (рейс №KUP 7311) з КП "МА "Київ (Жуляни)" до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 11.07.2018 (рейс №KUP 8301) з КП "МА "Київ" (Жуляни) до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 29.05.2018 (рейс №KUP 8301) з КП "Київ" (Жуляни) до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 29.05.2018 (рейс №KUP 8311) з АКП "МА "Харків" до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 31.05.2018 (рейс №KUP 8311) з АКП "МА "Харків" до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 01.06.2018 (рейс №KUP 8311) з АКП "МА "Харків" до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
- 02.06.2018 (рейс №KUP 8313) з КП "МА "Львів ім.Данила Галицького" до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;
За порушення ТОВ "Авіакомпанія Скайап" при здійсненні цих польотів підпункту 2.6.18 пункту 2.6 Інструкції про порядок забезпечення авіаційної безпеки під час виконання авіаційних перевезень і робіт за межами України, затвердженої наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 05.06.2006 №399 (далі - Інструкція №399) , Державіаслужбою на підставі, складених 22.08.2018 протоколів:
- серії АА №002891 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000033 (політ 10.07.2018 (рейс №KUP 8301);
- серії АА №002892 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000034 (політ 28.05.2018 (рейс №KUP 8311);
- серії АА №002893 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000035 (політ 11.07.2018 (рейс №KUP 7311);
- серії АА №002894 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000036 (політ 11.07.2018 (рейс №KUP 8301);
- серії АА №002895 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000037 (політ 29.05.2018 (політ рейс №KUP 8301);
- серії АА №002897 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000038 (політ 29.05.2018 (рейс №KUP 8311);
- серії АА №002898 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000039 (політ 31.05.2018 (рейс №KUP 8311);
- серії АА №002899 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000040 (політ 01.06.2018 (рейс №KUP 8311);
- серії АА №002900 винесено постанову від 06.09.2018 серії АБ №000041 (політ 02.06.2018 (рейс №KUP 8313).
Кожною з вказаних постанов на ТОВ "Авіакомпанія Скайап" накладено штраф в розмірі 17  000 грн.
Не погодившись з такими рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом. 
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем не доведено належними доказами, що станом на час виконання позивачем спірних польотів до Арабської  Республіки Єгипет, у травні-липні 2018 року, зазначену країну було віднесено до країн з нестабільним становищем, а тому відсутні правові підстави для притягнення ТОВ "Авіакомпанія Скайап" до відповідальності за порушення вимог підпункту 2.6.18 пункту 2.6 Інструкції №399.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 4 Повітряного кодексу України (далі - ПК), Україна як держава, що приєдналася до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію, несе відповідальність за виконання міжнародних зобов`язань, що випливають із цієї Конвенції, та за гарантії і створення умов безпеки для суспільства, захисту інтересів під час провадження діяльності в галузі цивільної авіації та використання повітряного простору України.
Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та     використання повітряного простору України,     застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.
Державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснює у межах повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації).
Згідно частин першої, другої, четвертої статті 10 ПК безпека авіації складається з безпеки польотів, авіаційної безпеки, екологічної безпеки, економічної та інформаційної безпеки.
З метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій, шляхом: встановлення критеріїв безпеки авіації; встановлення необхідного рівня безпеки авіації; здійснення аналізу та визначення існуючого рівня безпеки авіації; проведення планових та позапланових перевірок, інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності; встановлення строків і здійснення контролю за проведенням коригуючих дій суб`єктами авіаційної діяльності; заборони, скасування, тимчасового припинення або зміни виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці авіації або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України;         анулювання, тимчасового припинення дії сертифікатів, свідоцтв, ліцензій, дозволів, обмеження прав, наданих цими документами, скасування погодження кандидатур згідно з частиною десятою цієї статті; накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.
З метою забезпечення безпеки авіації та суспільства уповноважений орган з питань цивільної авіації може встановлювати обмеження або заборону щодо вчинення певних дій суб`єктами авіаційної діяльності або зобов`язати їх вчиняти певні дії відповідно до авіаційних правил України.
У відповідності до частин першої, третьої статті 87 ПК уповноважений орган з питань цивільної авіації постійно проводить оцінку ризиків та рівня загрози безпеці цивільної авіації з метою впровадження відповідних рівню загрози заходів безпеки.
З урахуванням оцінки рівня загрози уповноважений орган з питань цивільної авіації визначає перелік держав та аеропортів, до яких тимчасово заборонено чи обмежено польоти повітряних суден експлуатантів.
Пунктом 186 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації», встановлено, що загальна оцінка рівня загрози та ризиків авіаційній безпеці цивільної авіації у межах території України та повітряного простору над нею, а також українській цивільній авіації за межами території України проводиться уповноваженим органом з питань цивільної авіації на підставі інформації, отриманої від правоохоронних органів, з інших джерел, у тому числі анонімних.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №520 (далі - Положення №520), Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Пунктом 4 Положення №520 визначено повноваження Державіаслужби, яка відповідно до покладених на неї завдань:
- здійснює нагляд за безпекою польотів повітряних суден, льотною придатністю суден, внесених до Державного реєстру цивільних повітряних суден України, придатністю до експлуатації аеродромів, наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), інших об`єктів цивільної авіації, а також забезпечує державне регулювання, здійснює контроль та проводить перевірку ефективності системи авіаційної безпеки (підпункт 8);
- здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіаційних правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експериментів, випробувань, оглядів, спостережень (підпункт 9);
- надає дозволи на виліт цивільних повітряних суден з аеродромів України, приліт повітряних суден до аеродромів України або на проліт територією України та погоджує дозволи на виконання польотів за Договором з відкритого неба (підпункт 27);
- постійно проводить оцінку ризиків та рівня безпеки цивільної авіації з метою впровадження відповідних заходів (підпункт 69).
Таким чином, до повноважень відповідача належить проведення оцінки ризиків та рівня безпеки цивільної авіації з метою впровадження відповідних заходів, а також здійснення нагляду за безпекою польотів повітряних суден шляхом проведення відповідних перевірок.
Наказом Державіаслужби від 23.02.2006 №143 «Про забезпечення авіаційної безпеки, посилення контролю та обмеження польотів українських повітряних суден у країнах з нестабільним становищем» затверджено Критерії загрози та вразливості в галузі авіаційної безпеки, які обмежують або забороняють виконання польотів повітряних суден українських експлуатантів за кордоном, відповідно до яких обмежено здійснення польотів у разі діяльності терористичних організацій ; актів незаконного втручання у минулому; внутрішніх збройних конфліктів; локальних (прикордонних) конфліктів; наявності загроз скоєння актів незаконного втручання стосовно об`єктів цивільної авіації; рейсів підвищеного ризику.
Наказом Державіаслужби від 14.12.2017 №977 «Про створення робочої групи Державіаслужби з оцінки ризиків та загроз безпеці цивільної авіації» створено відповідну робочу групу, яку уповноважено на проведення оцінки ризиків та загроз безпеці цивільної авіації України та затверджено Методику оцінки ризиків та загроз безпеці цивільно авіації України.
Згідно з доводами відповідача, Головою Державіаслужби 17.08.2018 затверджено Загальну оцінку ризиків та загроз безпеці цивільної авіації у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, відповідно до якої Арабська Республіка Єгипет є країною з нестабільним становищем. Поширення інформації щодо затвердженої Загальної оцінки здійснюється шляхом її розміщення у встановленому порядку на офіційному веб-сайті Державіаслужби у підрозділі «Оцінка загроз та ризиків АБ» розділу «Авіаційна безпека» в обсязі, що передбачає перелік країн аеропортів, аеродромів, злітно-посадкових майданчиків, до яких обмежено/заборонено польоти повітряних суден українських експлуатантів та відповідну оцінку загроз та ризиків, а також окремі обмеження оцінок подальшого розвитку безпечної ситуації.
Поширення інформації щодо загальної оцінки рівня загроз та ризиків авіаційної безпеки у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, здійснюється шляхом внесення щоквартально змін у відомості, що викладені на офіційної веб-сайті уповноваженого органу з питань цивільної авіації у підрозділі «Оцінка загроз та ризиків АБ» розділу «Авіаційна безпека» та у разі наявності суттєвих змін щодо вказаної оцінки, розглянутих на засіданні Ради з безпеки авіації уповноваженого органу х питань цивільної авіації та затверджених керівником цього органу.
Як вбачається з наданих відповідачем пояснень та доказів, на сайті Державіаслужби в підрозділі «Оцінка загроз та ризиків авіаційної безпеки» розділу «Безпека авіації» розміщено, зокрема, «Перелік країн, аеропортів, ЗПМ - Обмежено (дозволено у разі зниження ризиків до рівня критерію прийнятності - Прийнятний)», в якому було вказано Арабську Республіку Єгипет.
Надана відповідачем загальна оцінка загроз та ризиків авіаційній безпеці цивільної авіації у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, затверджена Головою Державіаслужби від 25.04.2018 (а.с. 160-171).
Посилання у відзиві на апеляційну скаргу на те, що обмеження до м. Шарм-Ель-Шейх Арабська Республіка Єгипет діє до 26.05.2018, не відповідає дійсності, оскільки у наявній в матеріалах справи загальній оцінкій загроз та ризиків авіаційній безпеці від 25.04.2018, міститься посилання виключно на те, що до 26.05.2018 діє відповідний бюлетень EASA (Європейської Агенції Авіаційної Безпеки), а не обмеження польотів до Арабської Республіка Єгипет.
Отже, станом на час виконання ТОВ «Авіакомпанія СКАЙАП» спірних польотів до Арабської Республіки Єгипет цю державу було віднесено відповідачем до країн з нестабільним становищем.
Судом першої інстанції наведені обставини на надані відповідачем документи взяті до уваги не були, що призвело до хибного висновку про те, що відповідачем не доведено належними доказами, що станом на час виконання позивачем спірних польотів до Арабської  Республіки Єгипет, у травні-липні 2018 року, зазначену країну було віднесено до країн з нестабільним становищем.
При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що позивачем ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не заперечувалися повноваження Державіаслужби щодо здійснення оцінки загроз та ризиків авіаційній безпеці цивільної авіації у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів. Окрім того, обставини віднесення Арабської Республіки Єгипет у спірний період до країн з нестабільним становищем не заперечувалися позивачем та не були підставою позову.
Як зазначалося, поширення інформації щодо затвердженої Загальної оцінки здійснюється шляхом її розміщення у встановленому порядку на офіційному веб-сайті Державіаслужби у підрозділі «Оцінка загроз та ризиків АБ» розділу «Авіаційна безпека». Водночас, питання недоведення до відома позивача наведеної інформації у встановлений спосіб не було  підставою позовних вимог, а тому відповідні доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє відповідно до частини п`ятої статті 308 Кодексу адмінстративного судочинства України (далі - КАС).
У свою чергу, про обізнаність позивача у необхідності отримання спірних дозволів свідчить також і його власна поведінка: звернення позивача №2018-07-371 від 19.07.2018 до директора департаменту авіаційної безпеки Державної авіаційної служби України, яким позивач просить погодити виконання чартерних пасажирських перевезень ТОВ «Авіакомпанія СКАЙАП» до аеропорту м. Шарм-Ель-Шейх та відповідні додаткові заходи безпеки з метою зниження ризиків АБ під час виконання рейсів авіакомпанії до Арабської республіки Єгипет у 2018 році. Цим же листом позивач надав відповідачу копію оцінки рівня загроз і ризиків авіаційній безпеці та додаткові заходи безпеки при виконанні польотів до аеропортів Арабської республіки Єгипет та копію додатку №1 «Авіаційна безпека» до загальної угоди оренди літака - мокрий лізинг від 05.06.2018 №1. Листом №8.15-9454-15 від 31.07.2018 «Про узгодження рейсів» департамент авіаційної безпеки Державної авіаційної служби України повідомив позивача, що департамент не заперечує щодо виконання компанією чартерних авіарейсів до аеропортів АР Єгипет, зокрема, аеропорту м. Шарм-Ель-Шейх за умови вжиття додаткових заходів авіаційної безпеки, спрямованих на зниження ризиків до допустимого рівня, викладених у листі №1.18-1.152 від 11.11.2015 та телеграмі 091000 від 05.01.2018 Державної авіаційної служби України (під час виконання рейсів як власними повітряними суднами, так і повітряними суднами, орендованими на правах мокрого лізингу). Цим же листом відповідач повідомив, що він залишає за собою право обмежити виконання даних авіаперевезень у разі підвищення рівня загроз та ризиків в регіоні виконання польотів та/або отримання інформації щодо наявності загроз та вразливості в даному регіоні, які підпадають під критерії «заборонено».
Відповідно до підпункту 2.6.1 пункту 2.6 Інструкції №399, під час організації забезпечення авіаційної безпеки для виконання авіаційних перевезень і робіт у державі перебування відповідальна особа, яка призначена керівником авіакомпанії, повинна керуватися положеннями програми авіаційної безпеки авіакомпанії, погодженої із спеціально вповноваженим органом з питань авіаційної безпеки цивільної авіації, вимогами програми безпеки аеродрому базування, наказами та вказівками органу державного управління діяльністю цивільної авіації України, договірними обов`язками щодо забезпечення авіаційної безпеки, укладеними з юридичними особами в державі перебування, інструкцією експлуатанта з питань забезпечення авіаційної безпеки.
Пунктом 2.6.18 зазначеної Інструкції передбачено, що польоти до країн, які визначені як країни з нестабільним становищем, виконуються тільки за окремим дозволом органу державного управління діяльністю цивільної авіації України.
Як свідчать матеріали справи, протоколами про правопорушення у галузі цивільної авіації, складеними відповідачем стосовно позивача, встановлено порушення позивачем підпункту 2.6.18 пункту 2.6 Інструкції №399 у зв`язку зі здійсненням польотів до Арабської Республіки Єгипет, яку віднесено до країн з нестабільним становищем, без відповідних на те дозволів Державіаслужби.
ТОВ «Авіакомпанія Скайап» не заперечує відсутності вищевказаних дозволів Державіаслужби для здійснення польотів до Арабської Республіки Єгипет.
У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції відхилені доводи позивача про те, що:
- польоти до Арабської Республіки Єгипет виконано останнім в установленому порядку на підставі дозволів на експлуатацію відповідних повітряних ліній з/до України з/до Арабської Республіки Єгипет, в яких відсутні будь-які застереження та додаткові умови уповноваженого органу щодо здійснення перельотів до цієї держави. Суд вказав, що наявність документів на право експлуатації відповідних повітряних ліній не звільняє авіаперевізника від обов`язку дотримуватись вимог авіаційної безпеки, визначених Інструкцією № 399, зокрема, в частині отримання дозволу на польоти до країн, які визначені як країни з нестабільним становищем;
- відповідачем порушено процедуру проведення перевірки ТОВ "Авіакомпаія Скайп", а саме: що результати перевірок не оформлені актами перевірок. Суд вказав, що оформлення посадовими особами Державіаслужби результатів перевірки відповідними актами не є обов`язковим, а основним документом, яким підтверджується факт виявленого правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення.
Також судом першої інстанції було вказано, що у даному випадку, позивач здійснював авіаційні перевезення з України до Арабської Республіки Єгипет, та в зворотному напрямку, відтак логічним є висновок про здійснення ним перевезення за межами України та в межах Арабської Республіки Єгипет. Тобто фактично відхилені посилання позивача на незастосування Інструкції №399 до спірних правовідносин.
Ні доводи апеляційної скарги, ні, відповідно, відзиву на неї не містять спростувань таких мотивів суду першої інстанції, а тому у колегії суддів відсутні підстави вважати їх помилковими та підстави для надання ним додаткової оцінки в силу частини першої статті 308 КАС.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 частини першої статті 127 ПК за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі невиконання або неналежного виконання персоналом суб`єктів авіаційної діяльності вимог авіаційної безпеки.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що у відповідача були законні підстави для накладення на ТОВ «Авіакомпанія СКАЙАП» штрафів.
Посилання позивача на вирішення судами спорів у подібних правовідносинах колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до частини сьомої статті 78 КАС правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України задовольнити .
Скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними та скасування постанов залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя          Є.О. Сорочко

Суддя          Н.М. Єгорова

Суддя          А.Ю. Коротких