УХВАЛА

05 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/15102/2020
адміністративне провадження № К/9901/4789/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки - 2017» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року
у справі №520/15102/2020 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,
УСТАНОВИВ:
15 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки - 2017».
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Дослідивши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених  статтями 280,  281,  287,  288  цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
У свою чергу, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги та текстів оскаржуваного судового рішення вбачається, що спір у цій справі виник у зв`язку із незгодою позивача із постановами державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу.
Заявник оскаржує постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року, якою скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі №520/15102/2020.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, позивач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також не посилається на значення саме цієї справи при формуванні єдиної правозастосовчої практики.
Суд приходить до висновку, що наведені скаржником в касаційній скарзі обставини не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Посилання скаржника на статті Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про виконавче провадження», рішення Європейського суду з прав людини не дають підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний заявником касаційної скарги спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки - 2017» не доведено, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
У тексті касаційної скарги заявник зазначає, що судами не ураховано правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/17792/17, від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20, від 08 жовтня 2019 року у справі №916/2084/17, у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №420/1813/19, від 23 листопада 2020 року у справі №826/3508/17, від 28 квітня 2020 року у справі №520/9144/18, від 19 листопада 2019 року у справі №826/12675/15, від 31 березня 2020 року у справі №640/11079/19, від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17, від 27 листопада 2018 року у справі №473/2236/17.
Так, у справі №910/17792/17 предметом розгляду було рішення Апеляційної палати Міністерства від 20 червня 2017 року про визнання добре відомим в Україні знака «Корвалол»; у справі №9901/32/20 - розпорядження Президента від 06 вересня 2019 року №315/2019-рп; у справі №916/2084/17 - визнання недійсним договорів оренди; у справі №420/1813/19 - зобов`язання Регіонального центру по наданню безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області та Прокуратури Одеської області представляти інтереси позивача в суді; у справі №826/3508/17 - визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення; у справі №520/9144/18 - скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та постанови про відкриття виконавчого провадження; у справі №826/12675/15 - визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення; у справі №640/11079/19 - постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку із перешкоджанням матір`ю зустрічі дитини з батьком; у справі №127/3770/17 - постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з невиплатою пенсії; у справі №473/2236/17 - перерахунок одноразової щорічної грошової допомоги до 05 травня.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/17792/17, від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20, від 08 жовтня 2019 року у справі №916/2084/17, у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №420/1813/19, від 23 листопада 2020 року у справі №826/3508/17, від 28 квітня 2020 року у справі №520/9144/18, від 19 листопада 2019 року у справі №826/12675/15, від 31 березня 2020 року у справі №640/11079/19, від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17, від 27 листопада 2018 року у справі №473/2236/17, про які зазначає заявник, стосуються інших фактичних обставин справи, установлених судами, тому посилання скаржника на те, що судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у вказаних постановах Верховного Суду, є безпідставними.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження на підставі частини третьої статті 333 КАС України, оскільки рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 13, 257, 287, 328, 330, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки - 2017» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі №520/15102/2020.
Копію даної ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду