ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13476/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М.  за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10  листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1   до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1   звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не здійснення необхідних дій, передбачених п.п. 4, 5, 10 Положення та ч. 3 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для виплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» за договором банківського рахунку № 6845/П-1-980 від 09.07.2015;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити усі необхідні дії, передбачені Положенням та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для відшкодування суми коштів позивача, розміщених як вклад у ПАТ «Радикал Банк», у розмірі 180 000,00 грн. за договором банківського рахунку №6845/П-1-980 від 09.07.2015 згідно поданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема:
- внести інформацію про позивача до реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 Положення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- передати інформацію про позивача до банку-агента для отримання позивачем нарахованого відшкодування за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» за договором банківського рахунку № 6845/П-1-980 від 09.07.2015;
3) зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів позивача за вкладом згідно реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 Положення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила про протиправну бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування за вкладом позивача в ПАТ «Радикал Банк», з підстав проведення досудового розслідування, оскільки грошові кошти позивача не можуть бути речовими доказами в кримінальній справі.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не здійснення виплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» за договором банківського рахунку № 6845/П-1-980 від 09.07.2015.
Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів позивачу за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» згідно договору банківського рахунку № 6845/П-1-980 від 09.07.2015.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Фондом фактично відмовлено позивачу у здійсненні відшкодування з підстави, яка Законом не передбачена та одночасно не наведено доказів існування законодавчо визначених підстав для відмови у виплаті позивачу гарантованої суми відшкодування, то дієвим способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів позивачу за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» згідно договору банківського рахунку № 6845/П-1-980 від 09.07.2015.
Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у  задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того. апелянт зазначає про відсутність правових підстав для здійснення виплати позивачу гарантованої суми відшкодування за вкладом позивача в ПАТ «Радикал Банк», з огляду на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015110200003105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.1 ст.361, ч.1 ст.191, ч.4 ст.190, ч.1 ст.364, а тому відповідна виплата коштів можлива лише після прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.07.2017 №826/104/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017, адміністративний позов позивача задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
У іншій частині адміністративного позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 26.03.2020 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни - задоволено частково.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни щодо повідомлення про нікчемність правочину - трансакції ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь позивача грошової суми з призначенням платежу «Поповнення поточного рахунку» на суму 180000,00 грн, дата вчинення трансакції 9 липня 2015 року, час вчинення трансакції 15:13, - скасовано. Провадження у справі №826/104/16 в цій частині позовних вимог - закрито.
У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року - залишено без змін.
Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» належним чином та в повному обсязі вчинено дії щодо подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
У січні 2020 позивач звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.
Листом від 30.04.2020 №02-036-5857/20 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовив позивачу у виплаті гарантованої суми відшкодування з посиланням на те, що постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №12015110200003105 від 20.08.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.1 ст.361, ч.1 ст.191, ч.4 ст.190, ч.1 ст.364 КК України, визнано речовими доказами кошти розміщені на рахунках 443 фізичних осіб у ПАТ «Радикал Банк», розміщені на рахунку банківської установи. В зазначеному переліку міститься інформації щодо позивача.
За таких обставин позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, відповідачем не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, отже колегія суддів вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - «Фонд») визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (надалі за текстом - Закон № 4452-VI).
Частиною першою статті 3 Закону України № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частиною четвертою статті 26 Закону України № 4452-VI визначено вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти, а саме: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.
Таким чином, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон України № 4452-VI гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у тому за договором про банківського рахунку, у межах 200 000,00 грн.; відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України № 4452-VI.
За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:
1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;
2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;
3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;
4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;
5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.
Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.
Відповідно до приписів розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.
Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.
Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.
Під час дії тимчасової адміністрації до чергових частин загального реєстру включаються гарантовані суми за рахунками тільки за тими договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини загального реєстру, щодо яких знято обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій та строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Як зазначалось, уповноваженою особою Фонду подано пакет документів до відповідача, які містять інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду.
Однак, вказану виплату призупинено, оскільки постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №12015110200003105 від 20.08.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.1 ст.361, ч.1 ст.191, ч.4 ст.190, ч.1 ст.364 КК України, визнано речовими доказами кошти розміщені на рахунках 443 фізичних осіб у ПАТ «Радикал Банк», в тому числі позивача.
За твердженнями Фонду, з метою уникнення негативних наслідків для посадових осіб Фонду та уповноважених осіб Фонду, пов`язаних із невиконанням законних вимог та процесуальних рішень слідчих, з метою належного виконання зобов`язання щодо збереження речових доказів у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, призупинено виплати гарантованих сум відшкодувань вкладникам ПАТ «Радикал Банк», в тому числі позивачу.
Колегія суддів звертає увагу, що приписи частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначають вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти, серед яких постанова слідчого/прокурора про визнання речовими доказами коштів розміщених на рахунках в банку відсутня.
Також, на момент розгляду даної справи відсутня інформація щодо наявності судових рішень про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ «Радикал Банк», в тому числі і на рахунок, відкритий на ім`я позивача.
Натомість, право позивача на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Радикал Банк» встановлено і судовими рішеннями у справі № 826/104/16.
За таких обставин, посилання відповідача про неможливість виплати гарантованої суми відшкодування є безпідставними. При цьому, факт включення позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Радикал Банк», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відповідачем не заперечується.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність законних підстав для отримання гарантованої суми позивачем за її вкладом.
Колегія суддів зауважує, Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У той же час, колегія суддів наголошує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.
Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.
Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.
Колегія суддів звертає увагу, що кошти позивача за вкладом у банку є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої згідно положень ст. 8 Конституції України та ст. 9 КАС України є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі тими, які встановлюють певні обмеження щодо отримання відповідної компенсації втраченого майна.
Згідно ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) : "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.".
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", від 23 вересня 1982 року, серія А, №52, зазначено, що у випадку позбавлення власності, встановленні обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановленням контролю за її використанням і було надане відшкодування.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дієвим способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом позивача в ПАТ «Радикал Банк» та зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів позивачу за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» згідно договору банківського рахунку № 6845/П-1-980 від 09.07.2015.
При цьому, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garciav. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2020  - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 лютого 2021  року.

Головуючий суддя	Л.Т.Черпіцька	
 Судді:	 О.Є. Пилипенко	
 	 Я.М. Собків