Ухвала
 
09 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 233/6677/19
провадження № 61-18023ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року, додаткове рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області                       від 30 червня 2020 року, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду                              від 11 листопада 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року, додаткове рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2020 року, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у вказаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно було уточнити вимоги касаційної скарги щодо судових рішень які оскаржуються, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України, та надіслати, підписану заявником уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та сплатити судовий збір. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.
Обґрунтовуючи необхідність надання доказів сплати судового збору в указаній ухвалі суду зазначено, що заявник, на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження судових рішень за позовом ОСОБА_1 до КП «Компанія  «Вода Донбасу», однак в частині оскарження судових рішень за позовом КП «Компанія  «Вода Донбасу» до ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір.
На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подано уточнену касаційну скаргу, з якої вбачається, що заявник оскаржує судові рішення в повному обсязі та клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року. 
У вищезазначеній ухвалі, Верховний Суд звертав увагу заявника на те, в якій частині вона звільняється від сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 повторно подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору, у якому заявник висловила свою незгоду з судовим рішенням про залишення її касаційної скарги без руху у зв`язку з тим, що вона є споживачем послуг, у підтвердження чого надала ухвалу Верховного Суду                                   від 21 травня 2018 року у справі № 233/4648/17 (провадження № 61-24665ск18); постанову Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 233/4648/17 (провадження № 61-24665ск18); постанову Великої Палати Верховного Суду                      від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18); ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року; ухвалу Верховного Суду України від 29 листопада              2016 року.
Надані заявником судові рішення не можуть бути взяті до уваги Верховним Судом, як на підставу звільнення від сплати судового збору, у справах які були предметом перегляду Верховним Судом та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позивачі є споживачами послуг, проте у цій справі ОСОБА_1 за первісним позовом не є споживачем таких послуг, тому не звільнена від сплати судового збору.
Крім цього, аргументуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 посилається на те, що вона та її чоловік ОСОБА_2 є особами похилого віку та мають ряд захворювань.
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.
Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Наведені у клопотанні доводи не дають підстав для його задоволення, оскільки заявником до касаційної скарги не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки про доходи чи відсутність їх у 2019 році, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.
Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.
Враховуючи зазначене, клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає. 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі). 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921 грн.
Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить (1 921 грн * 200 %) = 3 842 грн, а тому заявнику слід сплатити                               3 842 грн судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.                   р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007,          ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня              2020 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.
Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від спати судового збору відмовити.
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                               І. В. Литвиненко