П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/9330/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.                                                      Дата і місце ухвалення: 07.12.2020р., м.Одеса                                         	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

        розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом  до  військової  частини   НОМЕР_1 про:
-          визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо: невірного розрахунку ОСОБА_1 посадового окладу (8740,00 грн.) та окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 20.08.2018 р., у тому числі щомісячної та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби; грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20; видачі ОСОБА_1 невірної довідки про розміри щомісячних та додаткових видів грошового забезпечення за період 01.03.2018 по  31.07.2018р. з використання розміру посадового окладу (8740,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування пенсії; 
-          зобов`язання військову частину НОМЕР_1 : здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 20.08.2018 року, у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби та грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20 з використанням розміру посадового окладу 9230,00 грн. та розміру окладу за військовим званням 1560,00 грн. та виплатити різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення за період з  01.03.2018р. по 20.08.2018 р., у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби та грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20; 
-          видати ОСОБА_1 довідку «Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії» за період 01.03.2018р. по 31.07.2018 р. з використання розміру посадового окладу (9230,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1560,00 грн.); 
-          виплатити ОСОБА_1 компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01 березня по 20 серпня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач у  позовній  заяві  зазначив, що  наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 01.08.2018р. N471 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 20.08.2018р. №159 - виключено зі списків Командування Військово - Морських Сил Збройних Сил України та знято з усіх видів забезпечення, у тому числі, з грошового при військовій частині НОМЕР_2 . Як зазначив позивач, Командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України протиправно не застосовано Примітку 1 Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови КМУ №704 при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на  01.01.2018р. Позивач вказав, що 10.08.2020р. Командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України  надано відповідь від 03.08.2020р., на запит позивача, про відмову у перерахунку грошового забезпечення посилаючись на п.4  Постанови   №704. Позивач  зазначив, що у постанові, яка регулює питання грошового забезпечення військовослужбовців існує юридична колізія між п.4  Постанови №704 та приміткою 1 Додатку 1, приміткою  до Додатку  14 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України. В  свою  чергу, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини позивач  зазначив, що  при проведенні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням слід виходити із розрахункової величини - 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, оскільки у примітці 1 до Додатку 1 та у примітці до Додатку 14 застосовано словесну конструкцію "але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року" та  просив  суд  задовольнити  позовні  вимоги  у  повному  обсязі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року та прийняти по справі нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що у Постанові Кабінету міністрів України 30.08.2017 року №704 що регулює грошове забезпечення військовослужбовців існує юридична колізія між пунктом 4 Постанови та приміткою 1 Додатку 1, приміткою до Додатку 14 до вказаної Постанови №704.
Так, апелянт зазначає, що при визначенні посадового окладу відповідач повинен був керуватися положеннями примітки 1 Додатку 1 та примітки до Додатку 14 та проводити розрахунки шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня календарного року (але не менше ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на  1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 01.08.2018р. N471 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 20.08.2018р. №159 - виключено зі списків Командування Військово- Морських Сил Збройних Сил України та знято з усіх видів забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.08.2019р. по справі 420/3693/19 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано  протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не включення до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по стройовій частині) від 20.08.2018 №159 пункту стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_2 грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 років, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення 20 серпня 2018 року, у розмірі 36 674, 29 грн. (тридцять шість тисяч шістсот сімдесят чотири грн. 29 коп.); зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 років, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення 20 серпня 2018 року, у розмірі 36 674, 29 грн. (тридцять шість тисяч шістсот сімдесят чотири грн. 29 коп.);  у задоволенні  іншої  частини  позовних  вимог-відмовлено.
ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про перерахунок грошового забезпечення, виходячи із положень примітки 1 у Додатку 1, примітки у Додатку 14 до Постанови  №704 та тарифних коефіцієнтів тарифним розрядом та військовим званням «капітан 1  рангу».
Листом помічника  командувача  ВМС  ЗСУ  надано  відповідь ОСОБА_1 , від 03.08.2020р. повідомлено, що відсутні  підстави  для  перерахунку  грошового забезпечення, згідно п.4 постанови  №704.
Не погоджуючись з вищевказаною відмовою у видачі довідки Військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Додатки 1 і 14 до Постанови КМУ № 704 затверджені 30.08.2017 р., а пункт 4 цієї ж постанови змінено 21.02.2018 на підставі Постанови КМУ № 103, то пріоритетним в цьому випадку є положення саме пункту 4 Постанови КМУ № 704. Відтак, вимоги позивача про визнання протиправними дії Військовою частиною НОМЕР_1 щодо: невірного розрахунку ОСОБА_1 посадового окладу (8740,00 грн.) та окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування та виплати грошового забезпечення за період 01.03.2018р. по 20.08.2018 р., у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби; грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20; видачі ОСОБА_1 невірної довідки про розміри щомісячних та додаткових видів грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 31.07.2018р. з використання розміру посадового окладу (8740,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування пенсії, є  необґрунтованими та задоволенню  не  підлягають.
Щодо вимог  позивача  про  зобов`язання військову частину НОМЕР_1 : здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01.03.2018 року по 20.08.2018 року, у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби та грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20 з використанням розміру посадового окладу 9230,00 грн. та розміру окладу за військовим званням 1560,00 грн. та виплатити різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення за період з  01.03.2018р. по 20.08.2018 р., у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби та грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20; видати ОСОБА_1 довідку "Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії" за період 01.03.2018р. по 31.07.2018 р. з використання розміру посадового окладу (9230,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1560,00 грн.); виплатити ОСОБА_1 компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01 березня по 20 серпня 2018 року, -  також задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.25 ЗУ "Про Державну прикордонну службу України", військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України  "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Положеннями ст.9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу встановлено постановою КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. за №704 (надалі - Постанова №704).
За приписами Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою КМУ від 6.09.2005р. за №870, структурно постанови КМУ складають такі елементи, як назва, вступна і постановляюча частина, додатки (у разі потреби), підпис і реквізити: порядковий реєстраційний номер, місце і дата прийняття. Постановляюча частина постанови містить: нормативні положення; конкретні доручення суб`єктам суспільних відносин у відповідній сфері; умови та порядок дії інших постанов (окремих норм); посилання на додатки (у разі їх наявності);… .
Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень, який відповідно до приписів ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, повинен керуватися саме постановляючей частиною постанов КМУ, а не її додатками.
Як вбачається зі складової елементів структури Постанови №704, пунктом 1 її постановляючої частини затверджені нормативні акти, зокрема тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).
У пункті 4 постановлючої частини Постанови №704, у якій містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Відповідно до норми п.4 Постанови №704, на час прийняття цієї постанови передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру  мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Постановою КМУ №103 до п.4 Постанови №704 внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності 1.01.2017, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата (на чому наполягає позивач) не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Згідно з Постановою №704 (в редакції Постанови №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1.01.2018р., а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Щодо доводів апелянта про те, що у Постанові Кабінету міністрів України 30.08.2017 року №704 що регулює грошове забезпечення військовослужбовців існує юридична колізія між пунктом 4 Постанови та приміткою 1 Додатку 1, приміткою до Додатку 14 до вказаної Постанови №704, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 49 Закону України від 27.02.2014 року № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України (ч. 2 ст. 49 Закону).
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України є нормативно-правовим актом Уряду України.
Нормативно-правовий акт - офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженими на це суб`єктами нормотворчості у визначеній формі та за встановленою процедурою, спрямований на встановлення, зміну або скасування норми права.
Іншими словами, нормативно-правовий акт - це документ, прийнятий у визначеному порядку компетентним органом публічної влади, у якому містяться норми права. У правовій системі України нормативно-правовий акт є основним джерелом права.
Отже, за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку п. 4 постанови КМУ № 704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.
Відповідно до пп. 2 п. 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 року № 870, до змісту проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, встановлюються такі вимоги: 2) стосовно структури проекту документа: - в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
Таким чином, колегія суддів зауважує, що Примітка, як складова частина нормативно-правового акту, не може містити в собі нормативних положень.
За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що Примітка у Додатку 1 та Додатку 14 постанови КМУ № 704 не може мати нормативного характеру, відтак, застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми постанови КМУ № 704 пункт 4, яка має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного широкого кола осіб.
Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги що при визначенні посадового окладу відповідач повинен був керуватися положеннями примітки 1 Додатку 1  та примітки до Додатку 14 та проводити розрахунки шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня календарного року (але не менше ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на  1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт, оскільки вказані примітки не містять норм права та не узгоджуються з п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6.12.2016р. за №1774-VIII.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо: невірного розрахунку ОСОБА_1 посадового окладу (8740,00 грн.) та окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування та виплати грошового забезпечення за період 01.03.2018р. по 20.08.2018 р., у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби; грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20; видачі ОСОБА_1 невірної довідки про розміри щомісячних та додаткових видів грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 31.07.2018р. з використання розміру посадового окладу (8740,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування пенсії, -  є  необґрунтованими та задоволенню  не  підлягають.
Щодо вимог  позивача  про  зобов`язання військову частину НОМЕР_1 : здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01.03.2018 року по 20.08.2018 року, у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби та грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20 з використанням розміру посадового окладу 9230,00 грн. та розміру окладу за військовим званням 1560,00 грн. та виплатити різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення за період з  01.03.2018р. по 20.08.2018 р., у тому числі щомісячного та грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік, одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби та грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки як учаснику бойових дій відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі №420/3693/20; видати ОСОБА_1 довідку "Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії" за період 01.03.2018р. по 31.07.2018 р. з використання розміру посадового окладу (9230,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1560,00 грн.); виплатити ОСОБА_1 компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01 березня по 20 серпня 2018 року, - колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що вони задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від вище вказаних вимог позивача щодо невірного розрахунку його посадового окладу та окладу за військовим званням для нарахування та виплати грошового забезпечення, в яких судом також відмовлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування рішення суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст.328 КАС України.
                                                          Повний текст судового рішення виготовлений 12 січня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук