КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУНС № 754/9883/20                                                          Постанова винесена суддею Лобановим В.А.
Провадження № 33/824/4041/2020              
Категорія: ст. 124 КУпАП    
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
18 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Кирилюка Ю.А., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Кудія М.О., потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 124 КУпАП 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п. 7                            ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
 
Згідно з постановою судді місцевого суду, 20 травня 2020 року о 10 год 00 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хундай», державний номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі між с. Зазим`я та Броварським проспектом в м. Києві при зміні напрямку руху, для наміру здійснити обгін, не впевнився в безпеці, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія                     ОСОБА_2 , який вже здійснював обгін та який в некерованому стані здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив п.10.1 ПДР України.
 
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що суд формально підійшов до встановлення фактичних обставин ДТП, безпідставно врахував пояснення водія ОСОБА_2 , які є сумнівними, а також пояснення водія ОСОБА_3 в суді, які різняться з її поясненнями, наданими 20 травня 2020 року на місці пригоди; без належного обгрунтування не взяв до уваги його пояснення та не врахував місце розташування автомобілів після ДТП, які зображені на схемі. Тому дійшов помилкового висновку, що ДТП сталася з його вини.
Щодо фактичних обставин ДТП, то ОСОБА_1 зазначає, що керуючи автомобілем марки «Хундай», номерний знак НОМЕР_1 , рухався з с. Зазим?я у своїй смузі для руху в напрямку Броварського проспекту м. Києва зі швидкістю приблизно 60 км/год в потоці автомобілів, які їхали в попутному напрямку, не здійснюючи жодних маневрів щодо перестроювання та здійснення обгону. Поперед його автомобіля на відстані приблизно 15-20 метрів рухався автомобіль «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3 . В цей час на великій швидкості позаду керованого ним ( ОСОБА_1 ) автомобіля здійснював обгін  по зустрічній смузі автомобіль «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2 , який порівнявшись з його автомобілем почав різко зміщуватись в його смугу руху. При зміщенні праворуч автомобіль «Мазда» здійснив зіткнення своєю задньою правою стороною з автомобілем «Хундай», у зв?язку з чим його автомобіль отримав пошкодження лакофарбової поверхні у вигляді подряпин на передній лівій частині бампера. Автомобіль «Мазда», продовживши рух та здійснюючи гальмування, вчинив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», який був попереду та рухався в попутному напрямку. Від зіткнення з автомобілем «Мазда» керований ним автомобіль «Хундай» трохи змістився в праву сторону, після чого він ( ОСОБА_1 ), намагаючись взяти контроль над керуванням та помітивши, що автомобіль «Мазда» різко зміщується в його смугу руху зліва направо, застосовуючи при цьому гальмування, інстинктивно вивернув руль вліво, щоб уникнути повторного зіткнення і зупинився на зустрічній смузі руху. 
Такі пояснення, за позицією ОСОБА_1 , узгоджуються з іншими доказами по справі та доводять, що в дорожній ситуації, яка склалася 20 травня 2020 року, він дотримав вимог ПДР України.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кирилюка Ю.А. на підтримку вимог апеляційної скарги; пояснення потерпілого ОСОБА_2 , його представника                        Кудія М.О. та потерпілої ОСОБА_3 щодо фактичних обставин ДТП і їх заперечення щодо апеляційних вимог; дослідивши докази по справі та додаткові документи; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. 
 
Зазначені вимоги закону при розгляді справи за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 суддя місцевого суду дотримав.
 
З провадження в справі вбачається, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи заслухав пояснення водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідив письмові докази та, надавши усім доказам об`єктивну оцінку, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого                      ст. 124 КУпАП. 
 
Так, згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.
За змістом п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
 
       Висновок судді місцевого суду в постанові про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ґрунтується на поясненнях водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в суді, а також даних: 
       протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №132814 від 31 липня 2020 року, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 2); 
       протоколу огляду місця ДТП від 20 травня 2020 року та схеми ДТП, які містять відомості про ділянку дороги, на якій сталась ДТП та дорожні умови; напрямок руху транспортних засобів, причетних до ДТП, та координати їх розміщення в кінцевому положенні відносно елементів проїжджої частини; сліди юзу та предмети, що стосуються пригоди: розміщення уламків бамперу автомобіля та сліди рідини відносно елементів проїжджої частини та транспортних засобів;  перелік механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с. 9-10, 11); 
       письмових пояснень водіїв ОСОБА_2 (а.с. 16) і ОСОБА_3 (а.с. 17).  
       Такі докази були оцінені суддею місцевого суду відповідно до вимог ст.ст. 251,                          252 КУпАП та обґрунтовано покладені в основу своїх висновків. Разом із цим вони повністю спростовують пояснення водія ОСОБА_1 щодо іншого механізму розвитку ДТП.
 
Доводи апелянта про те, що безпосередньо перед зіткненням він напрямок руху не змінював, а ДТП сталася в результаті недотримання водієм автомобіля «Мазда» вимог                           п. 10.1 ПДР України є непереконливими, оскільки спростовуються поясненнями інших учасників ДТП, які узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі.   
За змістом пояснень водія ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, які відповідають його ж поясненням в суді першої інстанції та письмовим поясненням, останній, керуючи автомобілем «Мазда», рухався зі сторони с. Зазим?я в сторону м. Бровари та, увімкнувши лівий покажчик повороту, почав виконувати маневр обгону автомобіля, при цьому в зустрічному напрямку автомобілів не було. Він виїхав на зустрічну смугу руху та в цей час без ввімкненого покажчика повороту на смугу, де він вже рухався, почав виїжджати автомобіль «Хундай», внаслідок чого і стався удар від цього автомобіля в заднє праве колесо керованого ним автомобіля «Мазда», через що його автомобіль змінив траєкторію руху. Він почав гальмувати, але сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген», який рухався попереду. 
Відповідно до пояснень водія ОСОБА_3 в суді першої інстанції, які вона підтримала під час апеляційного розгляду, рухалась вона, керуючи автомобілем «Фольксваген», зі сторони с. Зазим?я в сторону м. Бровари по дорозі, де в кожному напрямку по одній смузі. В дзеркало заднього виду побачила, що автомобіль «Мазда» рухався по зустрічній смузі руху, здійснюючи обгін автомобілів і в цей же час автомобіль «Хундай», який рухався за її транспортним засобом, також розпочав обгін, потім став гальмувати, а автомобіль «Мазда» продовжив рух і зіткнувся із задньою частиною її автомобіля.
Такі пояснення ОСОБА_3 дещо відрізняються від первинних письмових пояснень, але, як її письмові пояснення, так і пояснення в суді дають можливість оцінити дорожню ситуацію в цілому та в сукупності з даними схеми ДТП, де, окрім іншого,  зафіксований слід юзу автомобіля «Мазда» та його траєкторія, дійти висновку про те, що первинне контактування між автомобілями «Мазда» та «Хундай» відбулося в зустрічній для їх напрямку руху смузі. 
Отже немає жодних підстав не брати до уваги пояснення водіїв ОСОБА_2 та                 ОСОБА_3 щодо механізму розвитку ДТП, водночас наявні у справі докази, в тому числі дані про характер та локалізацію механічних пошкоджень усіх транспортних засобів, спростовують версію водія ОСОБА_1 та твердження про те, що він постійно рухався в смузі свого напрямку руху. При цьому кінцеве положення автомобілів, зафіксоване у схемі ДТП, також узгоджується з поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин ДТП.  
 
Доводи ОСОБА_1 про неповноту та однобічність з`ясування обставин справи у зв`язку з відмовою судді місцевого суду у розгляді та задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції порушував питання про залучення експерта в порядку ст. 273 КУпАП. Разом із цим, таке клопотання сторони захисту на стадії апеляційного розгляду не підлягає задоволенню, оскільки в справі достатньо доказів для оцінки в межах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та виходячи з положень ПДР України дій водіїв у тій дорожній ситуації без залучення експерта автотехніка.
 
  З огляду на викладене, вважаю, що суддя місцевого суду, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини провадження та з огляду на те, що між порушенням водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів є прямий причинний зв`язок, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Крім того, врахувавши, що подія правопорушення відбулася 20 травня 2020 року, а відповідно до ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, і лише при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення, суддя місцевого суду, приймаючи рішення в справі 08 вересня 2020 року, правильно закрив провадження на підставі положень п. 7 ст. 247 КУпАП.
 
Зважаючи на те, що під час апеляційного перегляду постанови судді Деснянського  районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року не встановлено правових підстав для її скасування та закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить ОСОБА_1 , апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Апеляційного суду   міста Києва                                                        О.П. Павленко