Ухвала
 
15 березня 2021 року
 м. Київ
справа № 721/104/17
провадження № 51-1255ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2020 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 07 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_4 ,
встановив:
прокурор, не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_4 рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши прокурору строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано, оскільки, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону й неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у касаційній скарзі прокурор не навів належного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК України, з огляду на зміст положень статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Викладені прокурором у касаційній скарзі доводи  стосуються неправильної, на його думку, оцінки доказів судами, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти досудового й судового слідства, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2020 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від
07 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_4 і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                ОСОБА_2                              ОСОБА_3