П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/4296/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський О.В.
Суддя-доповідач -  Франовська К.С.   
28 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Боровицького О. А.  Совгири Д. І. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Промінь" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Промінь" до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2020 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Промінь" звернулось в суд з адміністративним позовом до управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування  постанову управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 151963 від 13 березня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт .
У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що при прийнятті спірної постанови  про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, особа, що здійснювала перевірку, не зробила запис у дорожньому листі із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи, посади, номера службового посвідчення, номера складеного акта і не поставила підпис. Водієві не було вручено ні талона зважування, ні довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, ні акта про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у позові Приватному сільськогосподарському підприємству "Промінь" відмовлено.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати  з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють відповідальність, не врахував правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №814/1460/16, про те , що чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.
Порушення норм процесуального права, зазначає скаржник, полягають у тому, що копії витребуваних судом у відповідача письмових доказів позивачу не надіслані.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення   сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 22 січня 2020 року належний вантажний автомобіль Vоlvо реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснював перевезення вантажу - зерно кукурудзи - за маршрутом с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області - м.Чорноморськ Одеської області.

23 січня 2020 року на 450 км. +500 м. автодороги М-05 Київ-Одеса автомобіль був зупинений співробітниками управління Укртрансбезпеки в Одеській області для проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
За результатами перевірки складено акт № 205086 від 23 січня 2020 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого в ході перевірки виявлено перевезення вантажу ПрСП "Промінь" з перевищенням встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху та Порядком № 879 габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, а саме: навантаження на здвоєну вісь складає 18220 кг при нормативно-допустимому не більше 16000 кг.
Окрім того, за результатами габаритно-вагового контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 041383 від 23 січня 2020 року, у якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 5,84 т при нормативно допустимому навантаженні - 11 т; 18,2 т. при нормативно допустимому навантаженні - 16 т; 13,0 т. при нормативно допустимому навантаженні - 16 т.
Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №039604 від 23 січня 2020 року встановлено результати вагового контролю навантаження на кожну з осей, які становлять: 1 вісь - 5840 кг.; 2 вісь - 9115 кг.; 3 вісь - 9105 кг.; 4 вісь - 6485 кг; 5 вісь - 6590 кг.; повна маса транспортного засобу - 37135 кг.
З огляду на виявлені порушення головним спеціалістом управління Укртрансбезпеки у Одеській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №041383  від 23 січня 2020 року на суму 269,73 євро.
13 березня 2020 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Соколовським О.Д. винесено постанову №151963, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн. за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що при винесенні оскаржуваної  постанови від 13.03.2020 №151963  відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III(далі -Закон № 2344-ІІІ).
Відповідно до частини 14статті 6 Закону № 2344-IIIдержавний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006року (далі - Порядок № 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 1567, під час рейдової перевірки можливе, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю.
Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Пунктом 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 Порядку № 879, документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та вантажу.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
З наведеного випливає, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху заборонено порушувати встановлені  габаритно-вагові параметри у разі перевезення подільних вантажів.

23 січня 2020 року на 450 км. +500 м. автодороги М-05 Київ-Одеса автомобіль був зупинений співробітниками управління Укртрансбезпеки в Одеській області для проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки складено акт № 205086 від 23 січня 2020 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого в ході перевірки виявлено перевезення вантажу ПрСП "Промінь" з перевищенням встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху та Порядком № 879 габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, а саме: навантаження на здвоєну вісь складає 18220 кг при нормативно-допустимому не більше 16000 кг.
Окрім того, за результатами габаритно-вагового контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 041383 від 23 січня 2020 року, у якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 5,84 т при нормативно допустимому навантаженні - 11 т; 18,2 т. при нормативно допустимому навантаженні - 16 т; 13,0 т. при нормативно допустимому навантаженні - 16 т.
Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №039604 від 23 січня 2020 року встановлено результати вагового контролю навантаження на кожну з осей, які становлять: 1 вісь - 5840 кг.; 2 вісь - 9115 кг.; 3 вісь - 9105 кг.; 4 вісь - 6485 кг; 5 вісь - 6590 кг.; повна маса транспортного засобу - 37135 кг.
Відтак, як уже було встановлено судом, позивачем допущено порушення щодо навантаження на здвоєну вісь, а саме: навантаження 18,2 т при нормативно допустимих 16 т.
Згідно з пунктами 18, 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 року № 1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 215/24992.
Посадовими особами Укртрансбезпеки складено довідку від 23.01.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю за встановленою формою.
Щодо недотримання відповідачем вимог Порядку № 879 в частині не заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного нормативного параметру, колегія суддів зазначає, що така бездіяльність відповідача не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність оскаржуваного розрахунку плати за проїзд.
Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач звертався до уповноважених органів з метою отримання дозволу на продовження перевезення вантажу.
У відповідності до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громад.
При цьому, позивач посилається на те, що Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі.
Суд першої інстанції правильно зазначив у висновках, що в розумінні пп.2 п.2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Пунктом 19 Порядку №879, у редакції чинній на час прийняття такого Порядку, встановлювалося, що регламент проведення вимірювання і зважування та технічні параметри вимірювального і зважувального обладнання визначаються Укравтодором згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Позивач в обґрунтування помилковості проведеного відповідачем зважування також посилався, що предметом перевезення був сипучий вантаж, який може переміщувати по всім осям транспортного засобу під час руху, без дотримання часу необхідного для врівноваження сипучого вантажу.
Однак ці доводи судом не приймаються, оскільки відповідно до пункту 4 абзацу 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, допускається перевищення вагових параметрів на визначеними у пункті 22.5Правил дорожнього руху на 2% (враховуючи сипучість вантажу).
Тобто, передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися.
Встановлено, що у даному випадку перевищення навантаження становило більше 2%.
Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 2014 року «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані.
Відповідно до підпунктів 8.14-8.15 Глави 8 зазначених Правил, завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.
Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.
Згідно з пунктом 12.1 Глави 12 Правил, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.
Пунктом 12.5 Глави 12 Правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
Відповідно до пункту 8.20 Глави 8 Правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.
Згідно до пункту 8.21 Глави 8 зазначених Правил, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.
Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт.
Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновки суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позову.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними до адміністративного позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання. Крім того, наведені факти зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Промінь" залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року - без змін.
           Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова суду складена в повному обсязі  28 січня 2021 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Совгира Д. І.