Ухвала
25 лютого 2021року
м. Київ
справа № 709/1829/18
провадження № 51-896ск21
Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської 
області від 23 грудня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2020 року щодо нього,
встановила:
22 лютого 2021 року до Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , яку згідно з трек-номером поштового відправлення, вказаним на конверті було направлено засобами поштового зв`язку 
18 лютого 2021 року. Засуджений у своїй скарзі викладає вимогу про скасування вищезгаданих судових рішень. Просить задовольнити його клопотання і поновити строк на касаційне оскарження вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції на підставі того, що до часу подання цієї касаційної скарги йому не було вручено ухвали апеляційного суду від 21 травня 2020 року, а з повним її текстом він зміг ознайомитися лише на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім того, наприкінці серпня 2020 року через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» він направив касаційну скаргу на адресу Верховного Суду простим листом, який не має трек-номера для відстеження, однак до цього часу відсутня інформація щодо отримання касаційної скарги Верховним Судом. У зв`язку з цим повторно подав касаційну скаргу до Верховного Суду рекомендованим листом. На думку засудженого, всі вищевказані обставини є поважною причиною пропуску строку для подачі касаційної скарги на зазначені судові рішення.
Суд, перевіривши доводи, викладені у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі 
– КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк 
з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 цього Кодексу процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься 
у ст. 116 вказаного Кодексу.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечитирозгляд кримінальних проваджень упродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. До того жце правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію. 
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску 
з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків 
є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Однак у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень як на поважність причини пропуску цього строку засуджений вказує на неотримання ним до цього часу оскаржуваної ухвали апеляційного суду, з текстом якої він ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений із поважних причин.   
Враховуючи наведені причини пропуску строку, колегія суддів вважає, 
що прохання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження не підлягає задоволенню, оскільки касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК.
З урахуванням наведеного строк подачі касаційної скарги обчислюється 
з моменту вручення копії судового рішення лише у випадку, якщо особа перебуває під вартою, а тому останнім днем для подачі касаційної скарги засудженим було 22 серпня 2020 року.
З копії ухвали апеляційного суду вбачається, що засуджений був присутній під час розгляду кримінального провадження стосовно нього в суді апеляційної інстанції, а тому мав можливість отримати копію ухвали апеляційного суду і подати касаційну скаргу в межах передбаченого законом трьохмісячного строку з дня проголошення рішення апеляційним судом.
Також доводи засудженого щодо направлення ним касаційної скарги до Верховного Суду на вищевказані рішення наприкінці серпня 2020 року не були підтверджені.
Так, згідно з довідкою, складеною начальником відділу забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного кримінального суду, за даними автоматизованої системи діловодства «Док Проф» секретаріату Касаційного кримінального суду Верховного Суду інших касаційних скарг щодо ОСОБА_4 станом на 
23 лютого 2021 року не виявлено.
Крім того, Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн – членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.
Інших причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, які би касаційний суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні не наведено.
Врахувавши викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені засудженим причини пропуску строку касаційного оскарження не 
є поважними, а тому підстави для поновлення такого строку відсутні.
За таких обставин Суд вважає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути у зв`язку 
з поданням її після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.
На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2019 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2020 року щодо нього і повернути йому касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                  ОСОБА_3