ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4858/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів          Василенка Я. М., Ганечко О. М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними відмови та вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, в якому просив визнати протиправною відмову у виплаті за бажанням ОСОБА_1 щорічної компенсації вартості санаторно- курортної путівки відповідно п.4 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку не наданням довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування.
Просив визнати протиправною вимогу Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської Ради надати довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о для здійснення виплати ОСОБА_1 щорічної компенсації вартості путівки санаторно- курортної лікування відповідно п.4 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача здійснювати виплату щомісячні компенсації вартості санаторно-курортної путівки відповідно п.4 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без надання довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у  повному обсязі.  
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, віднесений до категорії 1, особа з інвалідністю 2 групи.
Позивач звернувся до управління 13.10.2020 із заявою щодо виплати грошової компенсації замість путівки, додав до заяви копію паспорта і копію посвідчення учасника ліквідації Чорнобильської катастрофи.
Листом № 10-06/492 від 16.10.2020 позивача повідомлено щодо обов`язкового додання до заяви довідки форми 070/о, необхідної для виплати грошової компенсації замість путівки в 2020 році.
Вважаючи, що такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону особам, віднесеним до категорії 1, надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно- курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні; право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов`язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.
Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20, п. 10 ч. 3 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 23.11.2016 р. № 854 «Деякі питання санаторно-курортного лікування та відпочинку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким затверджено Порядок надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно з п. 1, 3, 6, 24-27 Порядку № 854 він визначає механізм надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, здійснення громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми грошової допомоги, а також виплати зазначеним громадянам грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні.
Безоплатними санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок шляхом надання грошової допомоги забезпечуються громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: громадяни, віднесені до категорії 1, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; діти з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Безоплатне забезпечення путівками громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю проводиться шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування або відпочинку.
За бажанням громадянина, віднесеного до категорії 1, одного із батьків дитини з інвалідністю або особи, яка їх замінює, у разі відмови від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку виплачується грошова компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Для виплати грошової компенсації громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають органу соціального захисту населення за місцем проживання заяву на отримання грошової компенсації замість путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та документи, передбачені абзацами третім - шостим підпункту 1 або абзацами третім, п`ятим, сьомим, дев`ятим і десятим підпункту 2 пункту 9 цього Порядку.
Облік осіб, які подали заяви про отримання грошової компенсації замість путівки, ведеться окремо відповідно до пункту 8 цього Порядку.
Інформація про кількість громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, яких взято на облік для забезпечення путівками та для виплати грошової компенсації у наступному році, подається органами соціального захисту населення структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій до 1 листопада поточного року (уточнена інформація - до 1 червня наступного року) з метою узагальнення такої інформації та подання Мінсоцполітики до 15 листопада поточного року (уточнена - до 15 червня наступного року).
На підставі підпункту 1 пункту 9 Порядку № 854 для взяття на облік для забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають до органу соціального захисту населення:
1) для забезпечення громадянина, віднесеного до категорії 1:
заяву про взяття на облік для отримання путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о;
копію посвідчення громадянина, віднесеного до категорії 1 (із вкладкою);
копію паспорта.
За правилами приписів пункту 11 Порядку № 854 органи соціального захисту населення за наявності документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку, здійснюють реєстрацію заяв та забезпечують путівками громадян, віднесених до категорії 1, і дітей з інвалідністю в порядку черговості подання заяв.
Громадяни, віднесені до категорії 1, та діти з інвалідністю забезпечуються путівками шляхом надання грошової допомоги відповідно до медичних показань з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, у порядку черговості в межах бюджетних призначень.
У разі, коли громадяни, віднесені до категорії 1, та діти з інвалідністю мають право на санаторно-курортне лікування за двома або більше законами, їм надається право вибору взяття на облік для забезпечення путівкою за одним із них.
Після забезпечення в поточному році громадян, віднесених до категорії 1 і дітей з інвалідністю путівкою чи отримання ними грошової компенсації такі громадяни і діти знімаються з обліку для забезпечення путівкою.
За громадянами, віднесеними до категорії 1, та дітьми з інвалідністю, які перебувають на обліку, але не отримали путівки в поточному році, зберігається право на забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги на наступний рік за умови поновлення медичної довідки 070/о, якщо строк дії попередньої довідки закінчився.
Громадянин, віднесений до категорії 1, дитина з інвалідністю, яким було письмово повідомлено про умову поновлення зазначеної довідки протягом шести місяців з дня закінчення строку її дії, але які не виконали цієї умови, знімаються з обліку для забезпечення путівкою.
Якщо громадянин, віднесений до категорії 1, дитина з інвалідністю, які перебувають на обліку для забезпечення путівкою в органах соціального захисту населення, в поточному році одержали безоплатну путівку в іншій організації, вони знімаються з обліку для забезпечення путівкою.
За бажанням громадянина, віднесеного до категорії 1, одного із батьків дитини з інвалідністю або особи, яка їх замінює, у разі відмови від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку виплачується грошова компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Для виплати грошової компенсації громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають органу соціального захисту населення за місцем проживання заяву на отримання грошової компенсації замість путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та документи, передбачені абз. 3-6 пп. 1 шостим підпункту 1 абз. 3,5,7,9 і 10 пп. 2 п. 9 Порядку № 854. Облік осіб, які подали заяви про отримання грошової компенсації замість путівки, ведеться окремо відповідно до п. 8 Порядку № 854.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про розмір середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 838 від 08.11.2017 середня вартість путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, визначається Міністерством соціальної політики щороку з розрахунку 35 відсотків розміру одного прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня відповідного року для осіб, які втратили працездатність (із заокругленням до однієї гривні).
Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 25.02.2020 № 165 «Про встановлення середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, установлена середня вартість путівки, в межах бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у сумі 573 грн. Цей наказ застосовується з 01 січня 2020 року.
Таким чином, у разі відмови від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку зацікавлена особа має право звернутися до органів соціального захисту населення для отримання грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні надавши відповідний пакет документів.
Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів звернення позивача до органів соціального захисту населення із заявою та повним пакетом документів про отримання грошової компенсації замість путівки за вказаною вище процедурою позивачем не надано.
З оглядку на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованою відповідь Управління, надану на заяву позивача, із роз`ясненням, що грошова компенсація виплачується за бажанням громадянина за умови подання заяви на отримання компенсації замість путівки та документів, передбачених п. 9 Порядку № 854.
Враховуючи, що ОСОБА_1 на обліку для виплат грошової компенсації замість путівки, не перебуває, оскільки ним було подано не повний пакет документів, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог апелянта.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними відмови та вимоги, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко 

Повний текст постанови виготовлено  25.03.2021