ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року                                                                                      Справа № 903/933/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Розізнана І.В. 

секретар судового засідання Дика А.І.,

представники учасників справи:
позивач-               Курило П.М.;                  
відповідач-            Стецюк О.В.,                   

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Пози-вача- ОСОБА_1 на рішення господарського суду Волинської області від 13.10. 2020, повний текст якого складено 22.10.2020, у справі №903/933/19 (суддя Костюк С.В.)

за позовом     ОСОБА_1 м.Луцьк 
до                   Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 114» 
   м.Луцьк
про часткове скасування протоколу позачергових загальних зборів ОСББ    
      «Володимирська 114» від 09.09.2018 з питань №3 та №7, 
      поновлення на посаді голови правління ОСББ «Володимирська 114» та 
      стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

У листопаді 2019 року    ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання спів-власників багатоквартирного будинку «Володимирська 114», у якому просить частково скасувати протокол позачергових загальних зборів ОСББ «Володимирська 114» від 09.09.2018 з питань №3 в редакції «Звіт голови правління ОСББ «Володимирська 114» про виконання рішень загальних збо-рів ОСББ «Володимирська 114» від 17.05.2018 та звіт ОСОБА_1 про роботу за перше півріччя 2018 та №7 в редакції «Голові правління   ОСОБА_1 , оголосити недовіру і вивести із членів правління», як такі, що не відповідають нормам чинного законодавства; ОСОБА_1 поновити на посаді голови правління ОСББ «Володимирська 114» та стягнути середній заробіток за час виму-шеного прогулу.(т.1, арк.справи 3-25).
Ухвалою господарського суду Волинської області від 03.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/933/19.(т.1, арк.справи 1).
Рішенням господарського суду Волинської області від 13.10.2020 у справі №903/933/19 відмовлено у задоволенні позову    ОСОБА_1  до Об`єднання співвласників багато-квартирного будинку «Володимирська 114» про часткове скасування протоколу позачергових зага-льних зборів ОСББ «Володимирська 114» від 09.09.2018 з питань №3 та №7, поновлення на посаді голови правління ОСББ «Володимирська 114» та стягнення середнього заробітку за час виму-шеного прогулу. Рішення вмотивоване тим, що у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи, а не протокол загальних зборів, оскільки протокол є документом, який фіксує лише факт прийняття рішення загальними зборами. Суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивач обрав неналежний спосіб захисту, тому в позові відмовлено. Крім того, з огляду на приписи статтей 123, 126, 129 ГПК України при-суджено до стягнення з Позивача на користь Відповідача 5   000 грн. витрат на професійну правову допомогу.(т.2, арк.справи 118-122).
Не погоджуючись із рішенням,   ОСОБА_1 подав скаргу до Північно-західного апеляційно-го господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2020 у даній справі та ухвалити нове рішення.(т.2, арк.справи 129-146).
Обґрунтовуючи скаргу Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суду необхідно керуватись чинними нормами ГПК України, ЦК України та ГК України. Вважає, що суд не врахував позицію Касаційного господарського суду у справі №914/921/ 18 від 24.04.2019 про скасування протоколу №23/04-18 від 23.04.2018 позачергових загальних збо-рів учасників ТзОВ «Львівський механізатор-538». Касаційний господарський суд у справі №914/ 921/18 фактично застосував концепцію ефективного захисту порушеного права. Зокрема, прирів-няв неправильно сформульовану Позивачем вимогу «про визнання протоколу загальних зборів учасників недійсним» до ефективної і правильної вимоги «про визнання рішення недійсним». Крім того, апелянт наголошує, що 30.10.2018 з листа Відповідача від 23.10.2018 №1 дізнався про проведення загальних зборів ОСББ, на яких йому як голові ОСББ було оголошено недовіру, виве-дено із членів правління, головою правління протиправно обрано ОСОБА_2 , про що внесено від-повідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; вважає звільнення з голови правління ОСББ незаконним, оскільки збори проведено із суттєвим порушенням вимог Закону України «Про об`єднання співвласників бага-токвартирного будинку» та статуту ОСББ; зокрема, порушено порядок скликання та проведення загальних зборів, а саме ч.4 ст.6, ч.20 абз.7 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», абз.2 п.5 р.ІІІ Статуту - що стосується належного повідомлення про скликання зборів; ч.13 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та абз.3 п.7 р.ІІІ статуту ОСББ щодо встановлення порядку визначення кількості голосів на зборах; ч.6 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та абз.3 ч.1 п.11 р.ІІІ Статуту, що стосується оприлюднення рішення загальних зборів; норми Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та вимоги статуту ОСББ, що стосуються представництва співвласників будинку. Вказує, що його звільнення з посади голови ОСББ є незаконним, оскільки добросовісно виконував свої обов`язки, а тому просить суд поно-вити на посаді голови ОСББ та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також вказує, що оспорюваний протокол суперечить вимогам щодо оформлення документації (ДСТУ 4161-2003), а тому в силу ч.2 ст.215 ЦК України є недійсним правочином, який не створює юри-дичних наслідків (ч.1 ст.216 ЦК України). Крім того, наголошує, що Відповідач не довів належни-ми та допустимими доказами понесення судових витрат на правову допомогу.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито про-вадження за скаргою Позивача, а ухвалою від 25.01.2021 задоволено клопотання Відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.(т.2, арк.справи 162, 202).
19.01.2021 на адресу суду надійшов відзив Відповідача, у якому він заперечує проти задово-лення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.(т.2, арк.справи 180-185).
У судовому засіданні апеляційної інстанції 26.01.2021 Позивача підтримав свою апеляційну скаргу та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції, а також заперечив проти стягнення з нього витрат на правову допомогу. Представник Відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 114» створено відповідно до протоколу установчих зборів №1 від 17.06.2016 та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та гро-мадських формувань 23.06.2016 за адресою м.Луцьк, вул.Володимирська, 114, що підтверджено Статутом ОСББ та випискою з ЄДРПОУ.(т.1, арк.справи 36, 138-142).
З матеріалів справи, а  саме з протоколу засідання членів правління ОСББ «Володимирська 114» від 17.06.2016 вбачається, що головою правління обрано ОСОБА_1 , який зазначений у ЄДРПОУ як керівник ОСББ.(т.1, арк.справи 33).
Матеріали справи свідчать, що рішенням правління ОСББ «Володимирська 114» від 26.08. 2018, оформленого протоколом №8 - за недотримання Статуту ОСББ, невиконання рішення загаль-них зборів від 17.05.2018 голові правління ОСОБА_1 оголошено недовіру, знято з посади голо-ви правління та на загальні збори, які відбудуться 09.09.2018 винесено питання про виведення його із членів правління. ОСОБА_1 брав участь в засіданні правління, однак підписати даний протокол відмовився, про що складено акт.(т.1, арк.справи 79-82). 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи на загальних зборах ОСББ «Володимирська 114», оформлених протоколом від 09.09.2018, вирішено оголосити недовіру голові правління ОСББ «Володимирська 114»  ОСОБА_1 та виведено його з членів правління на підставі письмо-вого опитування. Зазначено, що письмове опитування виконано відповідно до вимог чинного зако-нодавства та є додатком до протоколу від 09.09.2018.(т.1, арк.справи 83-90).
Згідно протоколу засідання правління ОСББ «Володимирська 114» №9 від 04.10.2018 т.в.о. голови правління обрано ОСОБА_2(т.1, арк.справи 30-32).

Вважаючи, що рішення з питань №3 в редакції «Звіт голови правління ОСББ «Володимирська 114» про виконання рішень загальних зборів ОСББ «Володимирська 114» від 17.05.2018 та «Звіт ОСОБА_1 про роботу за перше півріччя 2018» та №7 в редакції «Голові правління ОСОБА_1 , оголосити недовіру і вивести із членів правління», порушують його права -  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування протоколу від 09.09.2018 та про поновлення його на посаді голо-ви правління ОСББ «Володимирська 114» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.(т.1, арк.справи 3-25).
Як зазначалось вище, рішенням від 13.10.2020 у справі №903/933/19 господарський суд Волинської області відмовив у задоволенні позову в повному обсязі.(т.2, арк.справи 118-122). 

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на нас-тупне:
Предметом даного спору є скасування протоколу позачергових загальних зборів ОСББ «Володи-мирська 114» від 09.09.2018 з питань №3 та №7, поновлення на посаді голови правління ОСББ «Воло-димирська 114» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнан-ня або оспорювання.(ст.15 ЦК України). 
Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені ст.16 ЦК України. Так, спо-собами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до пору-шення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення пра-вовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) від-шкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяль-ності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Належним в розумінні ст.16 ЦК України є спо-сіб захисту внаслідок застосування якого відновлюються порушені або оспорювані права чи охо-ронювані законом інтереси позивача.
Аналогічно встановлено способи захисту свого порушеного права у статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України). Так, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єк-тів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або част-ково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господа-рювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених зако-ном; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів гос-подарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; при-судження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санк-цій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарсь-ких санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.
Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.(ч.1 ст.85 ЦК України).
Як передбачено статтею 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багато-квартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використан-ня спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання спів-власників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що ство-рюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (на-далі в тексті - Закон) передбачено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багато-квартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утриман-ня і використання спільного майна.
Об`єднання, відповідно до ч.1 та ч.4 ст.4 Закону, створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спіль-ного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбаче-них законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійс-ненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та вико-нання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Порядок створення об`єднання, порядок скликання і проведення установчих зборів визначе-ні у статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частиною 1 якої передбачено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднан-ня у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстра-ції права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.
Згідно розділу 1 Статуту - ОСББ «Володимирська 114» діє та користується правилами визна-ченими відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будин-ку», чинного законодавства України та Статуту; органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (п.1 р.ІІІ Статуту).
Повноваження загальних зборів визначені п.3 р.ІІІ Статуту, повноваження правління п.14 даного розділу; п.16 передбачено, що правління зі свого складу обирає голову правління та свого заступника.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийня-те відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загаль-них зборів співвласників відноситься, зокрема, обрання членів правління об`єднання. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.(ст. 10 Закону).
Частиною першою статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників това-риства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.
За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Права учасників (засновників, членів) това-риства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час при-пинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління.
Тобто, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.
При вирішенні спорів, пов`язаних з порядком скликання і роботи загальних зборів товарист-ва, визначенням правомочності її засідання, необхідно господарський суд застосовує положення установчих документів товариства.
Вбачається, що положення Статуту ОСББ «Володимирська 114» кореспондують зазначеним вище нормам законодавства, позаяк згідно п.13 розділу ІІІ загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів. 
Матеріалами справи стверджено, що загальні збори своїм рішенням від 09.09.2018 припи-нили повноваження ОСОБА_1 як члена правління ОСББ «Володимирська 114». Враховуючи вимоги п.16 розділу ІІІ Статуту правління зі свого складу обирає голову правління.
Таким чином, особа, повноваження якої як члена правління припинено - не може бути голо-вою правління.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що рішенням правління ОСББ «Володимирська 114» від 26.08.2018, оформленого протоколом №8, за недотримання Статуту ОСББ, невиконання рішення загалних зборів від 17.05.2018 голові правління ОСОБА_1 оголошено недовіру, знято з посади голови правління та винесено на загальні збори, які відбудуться 09.09.2018, питання про виведення його із членів правління. Вбачається, що  ОСОБА_1 брав участь в засіданні правлін-ня, однак відмовився підписати даний протокол, що відображено у відповідному акті.(т.1, арк. справи 79-82).
Враховуючи викладені обставини колегія суддів дійшла висновку, що про загальні збори членів ОСББ та питання, які на них розглядатимуться Позивач був обізнаний з моменту прийняття рішення правлінням ОСББ 26.08.2018. При цьому, матеріали справи не місять доказів визнання недійсним чи скасування рішення правління від 26.08.2018.
Отже з огляду на чинність рішення правління від 26.08.2018, обізнаність Позивача із прове-денням загальних зборів ОСББ 09.09.2018 та порядком денним загальних зборів, а також відсут-ністю інших підстав, які свідчать про порушення прав Позивача, колегія суддів вважає, що загаль-ні збори ОСББ «Володимирська 114» 09.09.2018 проведені без порушення норм чинного законо-давства.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів звертає увагу, що статтею 10 Закону передбачено можливість оскарження рішення загальних зборів в судовому порядку.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інте-ресів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підста-вою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.
Завданням суду є перевірка доводів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних правовідносинах, і в разі встановлення порушеного права з`ясування, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановле-ного вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що рішення загальних зборів за своєю правовою природою є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційно письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих - відносин. Підставами для визнання правових актів індивідуальної дії (ненормативних актів) незаконними (недійсними) є невідповідність їх вимогам чинного на час його видання (затвердження) законо-давства, в тому числі Конституції України, та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт.
У судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників (ак-ціонерів, членів) юридичної особи, а не протокол загальних зборів, оскільки протокол є докумен-том, який фіксує лише факт прийняття рішення загальними зборами.
Водночас   ОСОБА_1 поставив вимогу саме про скасування протоколу позачергових зага-льних зборів та фактично як наслідок - поновлення на посаді голови правління ОСББ «Володи-мирська 114» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для переоцінки висновків суду першої інстанції про те, що Позивач обрав неналежний спосіб захисту, тому в задоволенні позову належить відмовити.

Апелянт також вважає безпідставним стягнення з нього витрат на професійну правову допо-могу, оскільки Відповідач, на його думку, не довів належними та допустимими доказами понесен-ня судових витрат на правову допомогу.  
Переглядаючи оскаржуване рішення в цій частині, колегія суддів враховує, що судові вит-рати, відповідно до приписів статті 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експер-тів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляд-ду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторона-ми разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу ад-воката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу до-помогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правни-чої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правни-чої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на під-ставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судо-вих витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відпо-відних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репута-цію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має спла-тити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи стверджується, що 16.12.2019 ОСББ «Володимирська 114» та адвокатом Стецюком О.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №782 від 01.11.2013, ордер ВЛ №000059422 від 16.12.2019, укладено договір про надання пра-вової допомоги, згідно з яким адвокат зобов`язався надати юридичну допомогу та адвокатські послуги, в тому числі за окремими дорученнями клієнта (далі - договір). Згідно до п 3.1 договору за надану правову допомогу передбачену даним договором, клієнт сплачує адвокату гонорар в роз-мірі 8 000 грн. Додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення, що не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно договору, сплачуються клієнтом на підставі окремих рахунків (п.3.2 договору).
13.10.2020 адвокатом Стецюком О. В. складено звіт про виконання роботи (надання послуг) на загальну суму 10 000,00 (десять) тисяч грн до якого додано квитанцію до прибуткового касового ордера № 2 від 23.12.2019.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд пер-шої інстанції з урахуванням заперечення Позивача,виходячи із критерію дійсності та необхідності, а також критерію розумності розміру, з огляду конкретні обставини справи, дійшов висновку, що достатніми, об`єктивними і співмірними є витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., які присуджено до стягнення з Позивача на користь Відповідача.

Колегія суддів також зауважує, що у відзиві на апеляційну скаргу Відповідач просить суд стягнути з Позивача витрати на професійну правову допомогу у суді апеляційної інстанції. На під-твердження понесених витрат до клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеокон-ференції Відповідач додав ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1013247 від 30.12.2020; Договір про надання правової допомоги від  30.12.2020; Звіт про виконання роботи /детальний опис роботи/ (надання послуг), а до відзиву додано копію прибуткового касового ордеру №1 від 15.01.2021 на суму 5   000 грн. 
Частинами 5, 6 статті 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на про-фесійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок дове-дення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення вит-рат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Апеляційний суд приймає до уваги, що у судовому засіданні апеляційної інстанції Позивач не заперечив щодо розміру витрат на правову допомогу, однак наголошував, що Відповідачем не доведено понесених витрат.
З огляду на наявність в матеріалах справи доказів надання правової допомоги та ї оплати за представництво адвокатом інтересів Відповідача в суді апеляційної інстанції, з урахуванням від-сутності заперечень Позивача щодо розміру таких витрат та їх співмірності із складністю справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення із    ОСОБА_1 на ко-ристь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 114» 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, тому апеляційну скаргу Відповідача належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Відповідача не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про безпідставність заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задово-лення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господар-ського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського процесуа-льного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Волин-ської області від 13.10.2020 у справі №903/933/19 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Об`єднання співвласників багато-квартирного будинку «Володимирська 114» (вул.Володимирська, буд.114, м.Луцьк, 43016, код ЄДРПОУ 40591993) 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
3. Господарському суду Волинської області доручити видачу відповідного наказу.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховно-го Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
5. Матеріали справи №903/933/19 повернути до господарського суду  Волинської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.