Справа № 751/6905/20 	Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В. 	
Провадження № 33/4823/103/21 	  	
Категорія - ч.6 ст. 481 МК України 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю представника Північної митниці Держмитслужби - Ворушила М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою захисника Харченко Р.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Грузія, проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнута до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170000 грн. 

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Місцевим судом встановлено, що 20 серпня 2020 року, о 20 год. 39 хв., на митному посту «Бачівськ» Північної митниці Держмитслужби, для проходження митного контролю по «смузі для пішоходів» в напрямку з України до РФ, в пішому порядку зайшла гр. Республіки Грузія ОСОБА_1 . Під час проведення митного контролю та внесення інформації до центральної бази даних ЄАІС ДФС, відбулось спрацювання орієнтування стосовно даної громадянки, яка 03.06.2019 року, о 21.25 год., ввезла на митну територію України в зоні діяльності Одеської митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» з метою особистого користування транспортний засіб марки «Toyota Highlander», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . 
Отже, відповідно до ст.380 МК України, ОСОБА_1 повинна була вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 03.06.2020 року. Станом на 20.08.2020 року транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Харченко Р.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою зменшити розмір адміністративного стягнення. Не заперечуючи обставини вчинення її підзахисною правопорушення, послалась на те, що на час складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, остання була вагітна, строк 7 місяців. Зазначила, що саме вагітність перешкодила ОСОБА_1 вчасно вивезти транспортний засіб за межі території України. 
Також, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не була присутня, правовою допомогою не користувалася, а копію судового рішення отримала лише 09 лютого 2021 року поштовим зв`язком. 

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 26.01.2021 р. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 05 лютого 2021 року.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не була присутня під час розгляду справи, копію судового рішення отримала лише 09 лютого 2021 року, а вже 12 лютого 2021 року її захисником було подано апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню. 

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст.481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування 
Згідно ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
За змістом ч.5 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Як убачається з матеріалів справи, 20 серпня 2020 року, о 20 год. 39 хв., на митному посту «Бачівськ» Північної митниці Держмитслужби, для проходження митного контролю по «смузі для пішоходів» в напрямку з України до РФ, в пішому порядку зайшла гр. Республіки Грузія ОСОБА_1 . Під час проведення митного контролю та внесення інформації до центральної бази даних ЄАІС ДФС, відбулось спрацювання орієнтування стосовно даної громадянки, яка 03.06.2019 року, о 21.25 год., ввезла на митну територію України в зоні діяльності Одеської митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» з метою особистого користування транспортний засіб марки «Toyota Highlander», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Відповідно до ст.380 МК України, ОСОБА_1 повинна була вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі України у строк до 03.06.2020 року. Станом на 20.08.2020 року транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення (а.с.2-5). 
Відтак, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст.251 КУпАП.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, та повністю з ними погоджується. 

Як слідує з матеріалів справи та встановлено у суді першої інстанції, ОСОБА_1 03.06.2019 року ввезла на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року, транспортний засіб марки «Toyota Highlander», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Строк зворотного вивезення транспортного засобу збіг 03.06.2020 року. З цього часу почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст.481 МК України, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності. 
   
Санкція ч.6 ст.481 Митного кодексу України передбачає стягнення у виді штрафу саме у фіксованому розмірі - десять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 000 грн.), без визначення мінімальної та максимальної межі штрафу, або конфіскація транспортних засобів. А тому доводи апеляційної скарги про зменшення розміру адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не можуть бути задоволені. 

За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.     

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                              

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Харченко Р.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду 
м. Чернігова від 26 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний