УХВАЛА

13 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/12384/19
адміністративне провадження № К/9901/966/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року
у справі № 160/12384/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Консул»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
ВСТАНОВИВ:
11 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі №  160/12384/19, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:
- від 18 листопада 2019 року №000711503 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств: за податковим зобов`язанням на суму 6014729,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 503 682,25 грн;
- від 18 листопада 2019 року №000721503 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість: за податковим зобов`язанням на суму 5664822,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 2 832 411,50 грн;
- від 18 листопада 2019 року №000713503 (форма «ПН»), яким зобов`язано сплатити штраф (50%) за платежем податок на додану вартість на суму 17402,73 грн;
- від 18 листопада 2019 року №000716503 (форма «Ш»), яким зобов`язано сплатити штраф (10%) за платежем податок на додану вартість на суму 14090,40 грн;
- від 18 листопада 2019 року №000715503 (форма «Ш»), яким зобов`язано сплатити штраф (20%) за платежем податок на додану вартість на суму 37518,69 грн;
- від 12 листопада 2019 року №0007213307 (форма «Д»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб: за податковими зобов`язаннями на суму 62492,51 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 46869,38 грн;
- від 12 листопада 2019 року №0007203307 (форма «ПС»), яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510,00 грн за подання не в повному обсязі розрахунку за формою №1-ДФ;
- від 12 листопада 2019 року №0007223307 (форма «Д»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору: за податковими зобов`язаннями на суму 4270,30 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 3202,73 грн;
- від 12 листопада 2019 року №0007193307 про застосування штрафних санкцій у розмірі 32560,81 грн за донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- від 12 листопада 2019 року №Ю-0007183307 на суму 65565,23 грн;
- від 21 жовтня 2019 року №000407503 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн;
- від 11 листопада 2019 року №0007063307 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження щодо податкових повідомлень-рішень від 18  листопада 2019 року № 000711503, № 000721503 (аркуш 5 касаційної скарги) Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував пункт 44.1 статті 44, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункт 135.1 статті 135, пункти 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, частину другу статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2020 року у справі № 815/707/15.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Разом з тим у справі № 815/707/15 предметом спору є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями; зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, в той час, як податковими повідомленнями-рішеннями від 18  листопада 2019 року №000721503, № 000721503 у справі № 160/12384/19 збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням та за штрафними (фінансовими) санкціями; збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість за податковим зобов`язанням та за штрафними (фінансовими) санкціями, отже, правовідносини у цих справах не є подібними.
Підставою касаційного оскарження щодо податкових повідомлень-рішень від 21  жовтня 2019 року №000407503 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн та від 11 листопада 2019 року №0007063307 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн (аркуш 9 касаційної скарги), Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував пункти 85.2, 85.4, 85.6, 85.7, 85.8 статті 85 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18  березня 2020 року у справі № 804/708/16.
Разом з тим у справі № 804/708/16 (скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р», яким застосовано штрафні санкції, передбачені пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України) та у справі № 160/12384/19 податкові повідомлення-рішення від 21 жовтня 2019 року №000407503 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн та від 11 листопада 2019 року №0007063307 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн прийняті  податковими органами за різних фактичних обставин, що передували їх прийняттю. Крім того, у справі № 160/12384/19 пункт 85.7 статті 85 Податкового кодексу України судами не застосовувався.
Підставою касаційного оскарження щодо податкових повідомлень-рішень від 12  листопада 2019 року №0007213307 (форма «Д»), №0007203307 (форма «ПС»), №0007223307, №0007193307, №Ю-0007183307; від 18 листопада 2019 року №000721503 та №000713503 (аркуш 10 касаційної скарги) Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та вказує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували підпункт «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.
Разом з тим таке посилання є безпідставним, оскільки Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо застосування підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, який регулює зобов`язання платника податку  нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Підставою касаційного оскарження щодо податкових повідомлень-рішень від 18  листопада 2019 року №000716503 (форма «Ш»), яким зобов`язано сплатити штраф (10%) за платежем податок на додану вартість на суму 14090,40 грн та від 18  листопада 2019 року №000715503 (форма «Ш»), яким зобов`язано сплатити штраф (20%) за платежем податок на додану вартість на суму 37518,69 грн (аркуш 12 касаційної скарги), Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16  жовтня 2019 року у справі № 809/307/16.
Разом з тим у справі № 804/708/16 (скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р», яким застосовано штрафні санкції, передбачені пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України) та у справі № 809/307/16, у якій оскаржувались податкові повідомлення-рішення форми «Ш» про застосування штрафних санкцій, прийняті  податковими органами за різних фактичних обставин, що передували їх прийняттю.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку щодо кожного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Крім того, щодо податкових повідомлень-рішень від 18 листопада 2019 року №000713503 (форма «ПН»), яким зобов`язано сплатити штраф (50%) за платежем ПДВ на суму 17402,73 грн; від 18 листопада 2019 року №000716503 (форма «Ш»), яким зобов`язано сплатити штраф (10%) за платежем ПДВ на суму 14090,40 грн; від  18 листопада 2019 року №000715503 (форма «Ш»), яким зобов`язано сплатити штраф (20%) за платежем ПДВ на суму 37518,69 грн; від 12 листопада 2019 року №0007213307 (форма «Д»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб: за податковими зобов`язаннями на суму 62492,51 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 46869,38 грн; від 12 листопада 2019  року №0007203307 (форма «ПС»), яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510,00 грн за подання не в повному обсязі розрахунку за формою №1-ДФ; від 12 листопада 2019 року №0007223307 (форма «Д»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору: за податковими зобов`язаннями на суму 4270,30  грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 3202,73 грн; від  12  листопада 2019 року №0007193307 про застосування штрафних санкцій у розмірі 32560,81 грн за донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; від 12 листопада 2019 року №Ю-0007183307 на суму 65565,23 грн; від 21 жовтня 2019 року №000407503 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн; від 11 листопада 2019 року №0007063307 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00  грн, Суд зауважує таке.
Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б)   особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оскільки на час звернення позивача з адміністративним позовом - 2019 рік, відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2019 року становить 1921,00   грн, зазначені податкові повідомлення-рішення не підлягають касаційному оскарженню. При цьому скаржником жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 160/12384/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Консул» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень  - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                      Р.Ф. Ханова