П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  681/1445/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Горгулько Н.А.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
11 лютого 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В  листопаді 2020  року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови №236/03 від 20 жовтня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.

2. В обгрунтування позову зазначив, що 20.10.2020 року постановою відповідача він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.59 КУпАП. Вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, та не відповідає дійсним обставинам справи, інспектором не доведено його вину у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки протокол та постанова про адміністративне правопорушення містять різні дати виявлення правопорушення, а також суть правопорушення. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено, постанову №236/03 від 20.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1  до відповідальності за ч.1 ст.59 КУпАП скасовано.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. Апелянт вказує, що невідповідність постанови протоколу про адміністративне правопорушення є лише технічною помилкою і не може братися до уваги, тоді як судом першої інстанції не здійснено оцінки правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. 

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що 20.10.2020 р. старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Вишомірською О.Ю. винесено постанову №236/03, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 136 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 59 КУпАП.

7. У постанові відповідачем зазначено, що 07.10.2020 р. в ході проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "ПКПФ - Україна" (смт.Понінка, вул.Перемоги, 34) встановлено, що посадовою особою допущено забруднення р.Хомора внаслідок скиду зворотних вод у р.Хомора з випуску №1 з перевищенням нормативів ГДС по ХСК, БСК5, залізу загальному, що підтверджується протоколами вимірювань №106-20/1; №98-20, чим порушив ст.44, 70 Водного кодексу України.

8. З протоколу №006348 від 07.10.2020 р., складеним старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Вишомірською О.Ю., слідує, що 06.10.2020 р. в ході проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що посадовою особою допущено забруднення р.Хомора внаслідок скиду зворотних вод у р.Хомора з випуску №2 з перевищенням нормативів ГДС по ХК БСК5, залізу загальному, що підтверджено протоколами вимірювань №106-20/1; №98, що є порушенням ст 44, 70 Водного кодексу.

9. Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Позивач вважає, що постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, та не відповідає дійсним обставинам справи, інспектором не доведено його вину у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки протокол та постанова про адміністративне правопорушення містять різні дати виявлення правопорушення, а також суть правопорушення. 

11. Апелянт зазначає, що невідповідність постанови протоколу про адміністративне правопорушення є лише технічною помилкою і не може братися до уваги, тоді як судом першої інстанції не здійснено оцінки правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. 

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища, відповідно до ст. 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», полягає у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
14. Згідно з ч. 1 ст. 35 цього ж Закону державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

15. За змістом п. «а» частини першої ст. 20-2 Закону до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, з-поміж іншого належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

16. Із наведеного нормативного регулювання вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Держекоінспекцію та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

17. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ   

18. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена з невідповідністю до обставин правопорушення зазначених в протоколі.

19. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

20. Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення визначається КУпАП, Інструкцією з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 липня 2004 р. №264, яка визначає порядок оформлення матеріалів посадовими особами Державної екологічної інспекції України та її територіальних органів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення та передбачає, що:

- при вчиненні громадянами і посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища уповноважені на те посадові особи органів Держекоінспекції України та громадські інспектори з охорони довкілля згідно зі статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення (п. 2.1);

- протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості складення протоколу на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти порушника(ів) до органів, визначених у статті 259 КУпАП (п.2.3);

- у протоколі обов`язково зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (п. 2.4);

- при складанні протоколу слід чітко та розбірливо викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом виявленого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо. Відповідно до статті 265 КУпАП речі й документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час огляду речей, вилучаються посадовими особами органів Держекоінспекції України, про що в протоколі про адміністративне правопорушення робиться запис, які саме речі, предмети, документи вилучені у особи, вказуються їх індивідуальні ознаки, номери тощо, а при потребі - місце та обставини їх виявлення, якщо це має суттєве значення при розгляді справи. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у місцях, що їх визначають органи (посадові особи) Держекоінспекції України, яким надано право провадити вилучення речей і документів. На вилучені речі та документи порушнику видається опис (за формою, наведеною у додатку 1 до Інструкції про порядок вилучення та передання на зберігання до органів внутрішніх справ вилученої у порушників природоохоронного законодавства вогнепальної та іншої зброї і боєприпасів, затвердженої наказом Мінекоресурсів України від 31.03.2003 р. №56/М і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.04.2003 р. за №298/7619) (п. 2.8);

- якщо правопорушення вчинено кількома особами, то протокол складається на кожну особу окремо (п. 2.9).

21. Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

22. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

23. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

24. Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

25. Протоколом №006348 від 07.10.2020 р., зафіксовано, що 06.10.2020 р. в ході проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що посадовою особою допущено забруднення р.Хомора внаслідок скиду зворотних вод у р.Хомора з випуску №2 з перевищенням нормативів ГДС по ХК БСК5, залізу загальному, що підтверджено протоколами вимірювань №106-20/1; №98, що є порушенням ст 44, 70 Водного кодексу. Однак ОСОБА_1 постановою №236/03 від 20.10.2020 р. притягнено до адміністративної відповідальності за те, що 07.10.2020 р. в ході проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "ПКПФ - Україна" (смт.Понінка, вул.Перемоги, 34) встановлено, що посадовою особою допущено забруднення р.Хомора внаслідок скиду зворотних вод у р.Хомора з випуску №1 з перевищенням нормативів ГДС по ХСК, БСК5, залізу загальному, що підтверджується протоколами вимірювань №106-20/1; №98-20, чим порушив ст.44, 70 Водного кодексу України.

26. Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, при складанні протоколу та винесенні оскаржуваної постанови відповідачем допущено ряд помилок, які носять не лише технічний характер.

27. В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, який послугував підставою для винесення оскаржуваної постанови, не містить достатніх даних про те, на підставі яких саме доказів відповідач зробив висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

28. В порушення вимог ст. 280 КУпАП не було апелянтом не встановлено чи винен позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

29. Окрім того суд зазначає, що, відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

30. Судом встановлено, що оскаржувана постанова в мотивувальній частині повного опису обставин таких даних не містить, оскільки ні з протоколу про адміністративне правопорушення ні з постанови неможливо встановити коли (в який період часу) було здійснено скид зворотних вод у р.Хомора.

31. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неналежність оформлення протоколу.

32. Отже, розглядаючи справи, предметом яких є вирішення питання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суди мають встановити насамперед, чи прийняте таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а також, чи порушує воно права та охоронювані законом інтереси особи.

33. Суд наголошує на необхідності дотримання встановленої законом процедури прийняття відповідного акту, при цьому, звертає увагу, що саме по собі порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.

34. Тому колегія суддів відхиляє доводи апелянта про наявність лише технічних помилок у складенні протоколу, оскільки визначення суті правопорушення не може вважатись технічною помилкою.
VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

35. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

36. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

37. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

39. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.