ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року          м. Дніпро         Справа №  904/9795/16

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя          Вечірко І.О. (доповідач), судді  Верхогляд Т.А., Кузнецов В.О.,
          секретар судового засідання Манчік О.О.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну 
          скаргу           Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області 
          на ухвалу          Господарського суду  Дніпропетровської області від 08.12.2020р. 
          у справі           № 904/9795/16 (суддя -  Примак С.А.,  м. Дніпро)
          за заявою          Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області
          до                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", м. Дніпро
          про                    визнання грошових вимог на суму 147 682,95 грн. та 4 204,00 грн. судового збору
          ВСТАНОВИВ:
           1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
           Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020р. відмовлено в задоволенні грошових вимог Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" про визнання грошових вимог на суму 147 682,95 грн. та 4 204,00 грн. судового збору.
          Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що контролюючим органом нараховано банкруту податковий борг у розмірі 36 909,59 грн. після визнання ТОВ "Амстор" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Крім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. у даній справі, зокрема, відхилено вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області в розмірі 110 728,78 грн. з податку на нерухоме майно за декларацією                  № 9012031385 та в розмірі 44,58 грн. з екологічного податку за декларацією № 9160874690. 
          2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
          Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020р., визнати грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" на суму 36 909,59 грн.  
          2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- податковий борг з податку на нерухоме майно виник на підставі самостійного подання платником податкової декларації  з податку на нерухоме майно за декларацією № 9012031385 від 05.02.2019р. (термін сплати - 29.10.2019р.) на суму 36 909,59 грн. по Комунарському району м. Запоріжжя;
- при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущено звуження змісту існуючих прав та свобод кредитора.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
Ліквідатор ТОВ "Амстор" арбітражний керуючий Черпак А.Ю. у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020р. - без змін. Посилається на те, що скаржник в апеляційній скарзі не зазначає жодну норму права, в чому саме полягає незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Приписами ст. 59 КУзПБ не передбачено виникнення податкового обов`язку у боржника, щодо якого господарським судом відкрито ліквідаційну процедуру, з підстав самостійного визначення таким боржником обов`язку щодо обчислення та декларування плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, термін оплати за якими настав після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.
Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення. 
3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 22.02.2021р. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2021р. забезпечено для ГУ ДПС у Запорізькій області проведення судового засідання, призначеного на 22.02.2021р., в режимі відеоконференції з Господарським судом Запорізької області.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2021р. забезпечено для ліквідатора ТОВ "Амстор" арбітражного керуючого Черпак А.Ю.  проведення судового засідання, призначеного на 22.02.2021р., в режимі відеоконференції з Київським апеляційним судом.
Таким чином, судове засідання 22.02.2021р. за участю представників  скаржника,   ТОВ "Амстор", АТ "Державний експортно-імпортний банк України" відбулось в режимі відеоконференції. 
Представник скаржника в судовому засіданні 22.02.2021р. надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури та представник АТ "Державний експортно-імпортний банк України" просили розглянути апеляційну скаргу у відповідності до норм законодавства, а представник ТОВ "Амстор" проти доводів апеляційної скарги заперечував. 
3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
          Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2019р. закрито процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ "Амстор", припинено повноваження розпорядника майна ТОВ "Амстор" арбітражного керуючого Толстих А.В., ТОВ "Амстор" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Черпак А.Ю.
           08.07.2020р. до Господарського суду Дніпропетровської області від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшла заява  про визнання грошових вимог до боржника на суму 147 682,95 грн.
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2020р. заяву ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято до розгляду та призначено  судове засідання на 15.10.2020р.  
           13.10.2020р. ліквідатор ТОВ "Амстор" подав Господарському суду Дніпропетровської області повідомлення про результати розгляду заяви ГУ ДПС у Запорізькій області, згідно з яким ліквідатором не визнаються вимоги кредитора в повному обсязі.
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020р. відкладено судове засідання для розгляду заяви ГУ ДПС у Запорізькій області на 08.12.2020р.
          Розглянувши в судовому засіданні 08.12.2020р. матеріали заяви кредитора про визнання грошових вимог, заслухавши пояснення представників сторін, судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу.
           3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
          Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
          Як вбачається із матеріалів справи, постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2019р. боржника - ТОВ "Амстор" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі. 
           08.07.2020р. до Господарського суду Дніпропетровської області від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшла заява  про визнання грошових вимог до боржника на суму 147 682,95 грн.
          В обґрунтування заяви з грошовими вимогами кредитор, зокрема, посилається на те, що  у ТОВ "Амстор" існує податковий борг по Комунарському району м. Запоріжжя:
- з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря у розмірі 44,58 грн., що виник на підставі самостійного подання 19.08.2019р. підприємством розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (додаток № 1 до податкової декларації екологічного податку № 9160874690 від 24.07.2019р.);
- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується  юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 147 638,37 грн., що виник на підставі: самостійного подання 29.07.2019р. платником податків податкової декларації з податку на нерухоме майно № 9012031385 від 05.02.2019р. у розмірі 110 728,78 грн.; самостійного подання 29.10.2019р. платником податків податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 9012031385 від 05.02.2019р. у розмірі  36 909,59 грн. 
Щодо грошових вимог з податку на нерухоме майно в розмірі 110 728,78 грн. та з екологічного податку в розмірі 44,58 грн. колегія суддів враховує наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. у даній справі визнано частково грошові вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області в розмірі 3 842,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення; 5 486 468,33 грн. - 3 черга задоволення. Грошові вимоги в розмірі 1 742 600,84 грн. відхилено, з яких, зокрема, 110 728,78 грн. з податку на нерухоме майно за декларацією № 9012031385, 44,58 грн. з екологічного податку з декларацією № 9160874690.
Таким чином, грошові вимоги кредитора - ГУ ДПС у Запорізькій області з податку на нерухоме майно за декларацією № 9012031385 в розмірі 110 728,78 грн. та з екологічного податку за декларацією № 9160874690  в розмірі 44,58 грн. вже були предметом розгляду у даній справі та судом відмовлено у задоволенні цих вимог.
В зв`язку із чим, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для відхилення вказаних вимог кредитора - ГУ ДПС у Запорізькій області.
Щодо грошових вимог в розмірі 36 909,59 грн., які виникли на підставі самостійного подання боржником декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 9012031385 від 05.02.2019р. колегія суддів враховує наступне.
Постановою суду першої інстанції від 23.07.2019р. боржника - ТОВ "Амстор" визнано банкрутом.
24.07.2019р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення № 61319 про визнання ТОВ "Амстор" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. 
21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ), який в силу п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, поширює свою дію на подальший розгляд справ про банкрутство незалежно від дати порушення (відкриття) провадження у таких справах, за винятком справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації.
Таким чином, перехід від регулювання, передбаченого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до регулювання згідно з КУзПБ здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справ про банкрутство відповідно до положень цього Кодексу. 
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.11.2019р. у справі № 924/159/14, від 11.08.2020р. у справі № 904/3457/19 та від 27.08.2020р. у справі                     № 904/4928/17.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури (ст. 1 КУзПБ). 
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Пунктом 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України (далі- ПК України) встановлено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
Таким чином, з урахуванням вимог п. 1.3 ст. 1 ПК України та абз. 3 ч. 1 ст. 59 КУзПБ у справі про банкрутство, з моменту визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, порядок погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з такого боржника регулюється КУзПБ, а враховуючи вимоги ст. 59 КУзПБ у боржника, визнаного судом банкрутом, не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. 
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
          Згідно з п.п. 37.3.4 ст. 37 ПК України підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.
          З огляду на вищенаведене та враховуючи, що ПК України не врегульовано питання щодо погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені КУзПБ та з урахуванням наслідків визнання боржника банкрутом, передбачених абз. 3 ч. 1 ст. 59 КУзПБ, на підставі п.п. 37.3.4 ст. 37 ПК України, слід дійти до висновку, що існують підстави для припинення податкового обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після визнання боржника банкрутом. 
          Відповідно до п. 33.1 ст. 33 ПК України податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.
          Виникнення у боржника, щодо якого введено ліквідаційну процедуру у справі про банкрутство, податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після визнання боржника банкрутом, буде нести за собою порушення права такого боржника, яке визначене законодавством, на звільнення від сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що у свою чергу суперечить принципу правової визначеності, який є одним із елементів верховенства права.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.10.2019р. у справі № 913/412/16.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
          Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в  Україні ґрунтується на засадах, згідно з якими ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
          Відтак, враховуючи положення ст. 59 КУзПБ, а також положення п.п. 1.3 ст. 1 ПК України, само по собі самостійне визначення уповноваженими особами ТОВ "Амстор" податкового боргу, який виник після визнання боржника банкрутом, не є підставою для виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом. 
          При цьому, боржник визнаний судом банкрутом, з урахуванням вимог ст. 59 КУзПБ має право на легітимне очікування на звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після ухвалення постанови про визнання банкрутом. 
          Легітимні очікування безпосередньо випливають із конституційної норми ч. 2 ст. 19 Конституції України про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
          Характеристика очікувань як легітимних поєднує в собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права; 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин. 
          Звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після визнання боржника банкрутом передбачена законом (ст. 59 КУзПБ), а також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. 
          Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12.03.2019р. у справі № 910/14827/16, від 09.10.2019р. у справі № 913/412/16.
          З огляду на наведене, враховуючи положення КУзПБ, ПК України, слід дійти  висновку, що заявлені кредитором - ГУ ДПС у Запорізькій області до банкрута грошові вимоги на суму 36 909,59 грн. за податковою декларацією № 9012031385 від 05.02.2019р. з податку на нерухоме майно за 3 квартал 2019р. задоволенню не підлягають, оскільки термін сплати відповідних зобов`язань настав після 23.07.2019р., тобто після визнання ТОВ "Амстор" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі.
          Таким чином, з урахуванням вище зазначених вимог законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання грошових вимог ГУ ДПС у Запорізькій області до банкрута - ТОВ "Амстор" в сумі 147 682,95 грн. та 4 204,00 грн. судового збору, а тому місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні вказаних грошових вимог. 
Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та спростовуються матеріалами справи і наведеними вище обставинами. 
          3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
          Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
          З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі має бути залишена без змін.
          3.5. Розподіл судових витрат.
          Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

          Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

          ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області -  залишити без задоволення.
          Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020р. у справі               № 904/9795/16 -  залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.
          Повний текст постанови складено - 01.03.2021р.

          Головуючий суддя                                                                       І.О. Вечірко

          Суддя                                                                                          Т.А. Верхогляд 

          Суддя                                                                                          В.О. Кузнецов