Постанова
іменем України
17 березня 2021 року
м. Київ
справа № 234/4815/20
провадження № 51-2201км20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого                                                            ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                             ОСОБА_4 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 02 квітня 2020 року про накладення арешту на майно 
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62020050000000520.
Зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою слідчого судді Краматорського міськогосуду Донецької області від 02 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , а саме на 48 пластикових пляшок ємністю 6 л кожна, 17 пластикових пляшок ємністю 5 л кожна, дві пластикові каністри ємністю 25 л кожна, чотири пластикові каністри ємністю 20 л кожна, дві пластикові каністри ємністю 10 л кожна, вилучені 18 березня 2020 року в ході обшуку автомобіля ВАЗ - 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Донецький апеляційний суд ухвалою від 28 квітня 2020 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , 
про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді та повернув її апеляційну скаргу.
Вимоги й узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5   просить скасувати оскаржену ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає необґрунтованими висновки апеляційного суду про наявність підстав для повернення її апеляційної скарги. Зазначає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин та підлягав обов`язковому поновленню, оскільки повного тексту ухвали слідчого судді не було проголошено 
у визначену судом дату – 06 квітня 2020 року, копію повного тексту ухвали ОСОБА_6 було вручено лише 08 квітня 2020 року. Відсутність повного тексту судового рішення, зазначає захисник в касаційній скарзі, мало наслідком необізнаність про обставини, які суд визнав установленими з посиланням на докази, а також мотиви, з яких суд виходив, постановляючи рішення, що унеможливило подачу апеляційної скарги у встановлений законом строк. 
Позиції учасників судового провадження
У поданих запереченнях на касаційну скаргу прокурор просить залишити оскаржене рішення суду без зміни, а касаційну скаргу прокурора – без задоволення.
Учасники провадження були належним чином повідомлені про день та час судового засідання, проте не з`явилися для особистої участі в ньому, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно з приписами ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним 
є рішення, ухвалене компетентним судом за нормами матеріального права 
з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Оскаржена ухвала апеляційного відповідає зазначеним вимогам закону.
За приписами ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо 
її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, 
не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалу слідчого судді було постановлено 
02 квітня 2019 року за участю ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 . Керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК, слідчий суддя оголосив резолютивну частину ухвали. 
Відповідно до розписки, копію ухвали слідчого судді ОСОБА_6 отримав 08 квітня 2020 року (т. 1, а.п. 43).
Згідно з журналом судового засідання повний текст ухвали слідчого судді було оголошено 06 квітня 2020 року о 08:02, а зі змісту довідки секретаря судового засідання убачається, що за приписами ч. 4 ст. 107 КПК фіксація судового засідання за допомогою застосування звукозаписувального засобу не здійснювалася у зв`язку з неявкою учасників судового розгляду (т. 1, а.п. 39). 
10 квітня 2020 року захисник ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою 
на ухвалу слідчого судді. Посилаючись на те, що фактично повний текст ухвали слідчим суддею оголошений не був, а копію ухвали ОСОБА_6 отримав лише 
08 квітня 2020 року, на переконання захисника останнім днем строку апеляційного оскарження є 13 квітня 2020 року. Щодо підстав до поновлення строку апеляційного оскарження в тексті апеляційної скарги, захисник, в разі визнання судом, що такий строк пропущено, просить вважати його пропущеним з поважних причин, через порушення слідчим суддею порядку проголошення судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, суд виходив з того, що строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. 
З таким висновком погоджується і колегія суддів. Оскільки ухвалу слідчого судді було постановлено за участю ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , то стосовно обчислення строку апеляційного оскарження не підлягають застосуванню приписи ч. 3 ст. 395 КПК, якими передбачено обчислення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з дня отримання копії судового рішення. 
Відповідно до правового висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 травня 2019 року (провадження 
№ 51-6470кмо18, справа № 461/1434/18), у випадку, коли слідчий суддя з посиланням 
на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. 
Таким чином, доводи захисника про те, що пропущений із поважних причин строк на апеляційне оскарження підлягав обов`язковому поновленню, оскільки повного тексту ухвали слідчого судді не було проголошено у визначену судом дату, є безпідставними, адже строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. 
Щодо викладених у касаційній скарзі доводів про необґрунтовану, на думку сторони захисту, відмову в поновленні строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного. 
За приписами статей 116, 117 КПК пропущений із поважних причин строк виконання процесуальних дії, які мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, такі підстави, які є поважними, тобто були чи є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волі особи та перешкоджають вчасному волевиявленню стосовно виконання у встановлений строк процесуальної дії.
Верховний Суд у згаданій вище постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду зазначив, що у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого слідчим суддею рішення, вказане, за їх клопотанням, може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК.
Водночас згідно засади диспозитивності, закріпленої в ст. 26 зазначеного Кодексу, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. 
Як убачається з матеріалів провадження, в апеляційній скарзі захисник порушувала питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді лише з підстави порушення порядку оголошення ухвали. В апеляційній скарзі не йдеться про необізнаність з повним текстом оскарженої ухвали слідчого судді як поважну причину пропуску строку її оскарження. Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з підстави необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого слідчим суддею рішення стороною захисту заявлено не було.
За змістом звукозапису судового засідання, захисником не наводилось додаткових підстав поновлення строку апеляційного оскарження, порівняно з викладеними в апеляційній скарзі.
Суд апеляційної інстанції в межах заявленого клопотання перевірив поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження та надав на викладені у ньому доводи мотивовані відповіді. За вимогами чинного кримінального процесуального закону апеляційний суд не має повноважень віднаходити бодай які–небудь інші поважні причини до поновлення строку апеляційного оскарження, про які не йдеться в апеляційній скарзі та клопотанні про його поновлення, про які, з обґрунтуванням відповідних підстав, особа не заявляє в судовому засіданні. 
У зв`язку з цим апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та підстав для задоволення клопотання захисника про його поновлення.
Отже, викладені у касаційній скарзі захисника доводи щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції є безпідставними, 
а оскаржена ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, її зміст відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження з підстав, викладених в касаційній скарзі, належить до компетенції суду апеляційної інстанції, а тому не може бути розв`язане за наслідками касаційного розгляду.
За таких обставин суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.
Керуючись статтями 395, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 02 квітня 2020 року про накладення арешту на майно залишити 
без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною 
та оскарженню не підлягає. 
Судді 
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                              ОСОБА_3