УХВАЛА
28 січня 2021 року 
м. Київ 
Справа № 635/6696/16-ц
Провадження № 14-5зц21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Сімоненко В. М.,
суддів: Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., 
Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., 
Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,
перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                             від 25 листопада 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИЛА:
У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області                                             від 26 квітня 2017 року позов ПАТ «Ощадбанк» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість 
за договором від 16 травня 2007 року № 12734 у розмірі 37 661, 25 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року залишено без змін.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описок у тексті ухвали Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року задоволено частково.
Виправлено описки, допущені в ухвалах судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2017 року, 
22 червня 2017 року, ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2017 року, 
13 вересня 2017 року про відхилення заперечень проти дій головуючого та від 13 вересня 2017 року про проголошення вступної та резолютивної частин. 
В частині внесення в текст ухвали встановлені судом факти щодо визнання банком пропущення термінів позовної давності і визнання банком некоректність розрахунків боргу наданих суду, усунення інших помилок 
і неточностей - відмовлено.
05 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав до Каційного цивільного суду                          у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року.
Постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області 
від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області 
від 27 вересня 2017 року залишено без змін.
15 січня 2021 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява                          від  ОСОБА_1 про перегляд постанови Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, в якій він просить скасувати вказане судове рішення.
Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав                та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд застосовує при розгляді справ Конвенцію                       і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано                              Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини 
як джерело права.
Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду                                       (частина перша статті 36, пункти 1, 5 частини другої статті 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 45 цього Закону Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
У вказаній нормі не передбачено повноважень Великої Палати Верховного Суду переглядати рішення касаційних судів, ухвалені ними при перегляді справ 
у касаційному порядку. 
Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд                                      (стаття 388 ЦПК України).
Право на касаційне оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені 
в касаційному порядку, визначено у статті 389  ЦПК України.
Крім того, відповідно до вимог статей 393, 394 ЦПК України повноваженнями прийняти касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження у справах цивільної юрисдикціїнаділений Касаційний цивільний суд у складі 
Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду, як суд касаційної інстанції відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями щодо перегляду судових рішень, перевірки обґрунтованості та законності  постанов та ухвал Касаційного цивільного суду, за виключенням, передбаченим 
пунктом 2 частини третьої статті 423 ЦПК України (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом).
Вичерпний перелік підстав для передачі справи на розгляд                                   Великої Палати Верховного Суду передбачено статтею 403 ЦПК України. Питання про таку передачу згідно зі статтями 403 і 404 цього Кодексу вирішує Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду при розгляді касаційної скарги у межах відкритого ним касаційного провадження.
Чинний процесуальний закон не передбачає можливості вирішення Великою Палатою Верховного Суду заяви про перегляд постанови Касаційного цивільного суду, а  тому підстав для прийняття заяви до розгляду немає.
За таких обставин,Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття заяви про перегляд постанови Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року до розгляду та повертає її заявнику.
Керуючись статтями 388, 403, 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
У прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови                   Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду  від 25 листопада 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. 
Заяву разом з доданими матеріалами повернути заявнику. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                     В.М. Сімоненко
Судді:                            Т. О. Анцупова                                   Г. Р. Крет
В. В. Британчук                                   Л. М. Лобойко
Ю. Л. Власов                                      К. М. Пільков
І. В. Григор`єва                                  О. Б. Прокопенко
М. І. Гриців                                         В. В. Пророк
В. І. Данішевська                               Л. І. Рогач
Ж. М. Єленіна                                              О. М. Ситнік
Л. Й. Катеринчук                                І. В. Ткач
В. С. Князєв                                        С. П.  Штелик