У Х В А Л А  
04 березня 2021 року
м. Київ
справа № 179/531/20
провадження № 61-119ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайлінчика Віктора Миколайовича, зацікавлена особа - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
ВСТАНОВИВ :
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня         2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним рішення державного виконавця Магдалинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 61380185 на підставі виконавчого листа Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року № 201/15312/16.
Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого            2020 року у ВП № 61380185.
Скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 24 лютого 2020 року у ВП              № 61380185.
Скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 березня 2020 року у ВП № 61380185.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу Магдалинівського районного відділу ДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено.
Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня         2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги             ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
30 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада            2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання доказів на підтвердження причин пропуску строку касаційного оскарження та сплати судового збору. 
У лютому 2021 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки скарги не усунуто у повному обсязі.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд крім іншого вказав, що скаржнику для підтвердження поважних причин пропуску строку касаційного оскарження необхідно надати належні докази.
На виконання вимог ухвали скаржником надано копію заяви від 11 листопада         2020 року, поданої до Дніпровського апеляційного суду, про отримання копії оскаржуваної постанови, на якій міститься запис про те, що копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року отримано ОСОБА_1   09 грудня 2020 року.
Вищезазначені доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, так як відсутні докази того, що суд апеляційної інстанції у порядку виконання вимог статті 272 ЦПК України 
не надсилав копію судового рішення на адресу заявника. Оскаржуване судове рішення оприлюднено у Єдиному державному реєстру судових рішень 18 листопада  
2020 року. Обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи, а отримання судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Через особливості розгляду касаційної скарги на стадії її прийняття до розгляду суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити дані про направлення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваної постанови скаржнику засобами поштового зв`язку, оскільки матеріали справи надходять до суду лише після відкриття касаційного провадження у справі.
Таким чином, скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в повному обсязі. 
За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи те, що скаржником були частково усунуті недоліки касаційної скарги, для недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку касаційного оскарження з урахуванням вимог цієї ухвали.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вищевказаних вимог до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені процесуальним законодавством..
Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені процесуальним законодавством..    .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         А. А. Калараш