Справа № 991/959/21
Провадження 1-кс/991/985/21

Вищий антикорупційний суд України
У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                         ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судового засідання         ОСОБА_2 ,
захисника                                 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 52017000000000209 від 24.03.2017,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подала до Вищого антикорупційного суду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обставини, на які у клопотанні посилається захисник 
У клопотанні захисник ОСОБА_3 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000209 від 24.03.2017 за ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 232-1, ч. 3 ст. 209 КК України, а процесуальне керівництво здійснюють прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
08.08.2019 детективами НАБУ було складено письмове повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Згодом було обрано запобіжний захід – застава.
За змістом п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати 12 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. 
Постановою заступника Генерального прокурора – керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.06.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до 12 місяців, а саме до 08.08.2020. З моменту складення письмового повідомлення про підозру минуло вже більше 18 місяців. За цей період часу мало місце неодноразове продовження строків досудового розслідування та неодноразове прийняття рішень про зупинення і відновлення кримінального провадження, в тому числі закриття кримінального провадження.
Так, 03.08.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене постановою прокурора (фактично у сторони обвинувачення залишалося 5 днів до максимального строку наданого законодавством для завершення досудового розслідування). 
20.08.2020 досудове розслідування було відновлено прокурором для проведення необхідних дій. У цей же день досудове розслідування було зупинене.
27.08.2020 прокурором було прийнято постанову про відновлення досудового розслідування. Цього ж дня старший прокурор групи прокурорів прокурором п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 прийняв постанову про закриття кримінального провадження.
Станом на 27.08.2020, тобто на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження №52017000000000209, залишалося лише 3 дні строку досудового розслідування.
27.10.2020 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду було прийнято рішення, яким скасовано постанову від 27.08.2020 про закриття кримінального провадження № 52017000000000209. Цього ж дня кримінальне провадження було відновлене і зупинене детективами (тобто залишалося 2 дні строку досудового розслідування).
21.01.2021 старший прокурор групи прокурорів прокурора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 провадження відновив та прийняв два процесуальні рішення – постанову (1) про закриття кримінального провадження №52017000000000209 в частині підозри на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримання, та постанову (2) про закриття кримінального провадження № 52017000000000209 в частині епізодів за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст.191, ч. 3 ст. 209 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
25.01.2021 (в останній день строку кримінального провадження) перший заступник керівника САП – ОСОБА_6 прийняв постанови про скасування обох постанов процесуального керівника групи прокурорів – прокурора САП ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.
Захисник зазначає, що упродовж всього строку досудового розслідування в кримінальному провадженні №52017000000000209 неодноразово змінюється фабула кримінального правопорушення, зміст записів у витягу, з`являються нові епізоди у справі, кримінальне провадження об`єднується з іншими кримінальними провадженнями і було двічі закрите. На сьогодні незрозуміло, чи тривають досі строки досудового розслідування, чи свавільно строки закриття кримінального провадження затягуються, рішення щодо завершення досудового розслідування не приймається. 
За 18 місяців з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 тричі набував статус підозрюваного і втрачав його. Водночас під час дії постанови про закриття кримінального провадження проводилися слідчі (розшукові) дії та процесуальні дії.
Так, 11.08.2020 складено висновок комплексної експертизи № 59/7-9842-080/20 з метою отримання відповіді на питання наявності збитків, який було покладено в основу закриття кримінального провадження та ухвалення відповідного процесуального рішення. У період зупинення кримінального провадження детективи НАБУ призначили проведення експертизи всупереч норм КПК України – збір доказів поза строками досудового розслідування. 24.09.2020 отримано висновок приватного судового експерта ОСОБА_7 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження, коли кримінальне провадження було закрито.
Закриваючи кримінальне провадження у своїй постанові від 21.01.2021 процесуальний керівник – прокурор САП ОСОБА_5 вказує на те, що в кримінальному провадженні закінчились строки досудового розслідування і подальше здійснення досудового розслідування не можливе, що буде свідчити про свідоме порушення норм КПК України. Проте 25.01.2021 заступник керівника САП ОСОБА_8 своєю постановою відновлює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 52017000000000209, в останній день строків досудового розслідування, та скасовує постанову про закриття кримінального провадження. Детектив НАБУ ОСОБА_9 25.01.2021 приймає постанову про зупинення і станом на сьогодні досудове розслідування триває всупереч ст. 2, 7, 28, 219, 283, 284 КПК України.
Станом на день подання клопотання, на переконання адвоката, досудове розслідування у кримінальному провадженні №52017000000000209 триває поза максимально можливими строками досудового розслідування.
Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене Наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298) дозволяє реєстраторам оновлювати дані, внесені до Реєстру. З цих підстав для забезпечення принципу змагальності, стороні захисту необхідні відомості про те, що стало підставою для редагування відомостей реєстру.
Захисник посилається на те, що статтею 20 КПК України забезпечується право на захист, яке полягає у наданні підозрюваному, зокрема, права збирати і подавати докази, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Згідно зі ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у встановленому законом порядку.
КПК України надає стороні захисту рівні права із стороною обвинувачення у збиранні доказів та доведенні їх переконливості перед судом. Тому в разі наявності у сторони захисту відомостей, які спростовують покладені в основу обвинувачення обставини або свідчать про недопустимість зібраних обвинуваченням доказів, їй мають бути (повинні) надані рівні можливості для доведення цих обставин. Невід`ємною складовою такого доведення є збір доказів та застосування для цього відповідних заходів забезпечення кримінального провадження або проведення слідчих дій.
Право на захист у сукупності із засадою змагальності сторін, інститутом доказування в цілому і можливості захисту щодо виключення недопустимих доказів зокрема, зумовлюють можливість отримання стороною захисту доступу до всіх матеріалів досудового розслідування, в тому числі тих, які обвинувачення не планує використовувати під час судового розгляду.
З підстав зазначеного вище сторона захисту вважає, що дані з ЄРДР щодо кримінального провадження № 52017000000000209, в якому здійснюється притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, за певних обставин можуть мати значення для доведення або спростування обставин і використовуватися стороною захисту для оцінки правомірності вчинення тих чи інших процесуальних дій (особливо зважаючи на те, що відомості ЄРДР мають похідний характер від прийнятих процесуальних рішень).
Розділом III «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважених користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту, тому вона позбавлена можливості отримати доступ до вказаних у клопотанні речей і документів в інший спосіб.
Запитувані документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, відповідно до Положення, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», саме цей орган є Держателем Реєстру. 
Документи, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ, мають значення для визначення належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні, тому мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Відомості, які просить надати сторона захисту, не становлять таємниці, яка охороняється законом, з огляду на те, що сам по собі витяг з ЄРДР кримінального провадження з форми «Правопорушення» з вкладки «Рух провадження» не розкриває таємниці досудового розслідування кримінального провадження.
На підставі наведеного захисник ОСОБА_3 просить надати їй та захиснику ОСОБА_10 тимчасовий доступ до речей та документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), з можливістю вилучити копії, а саме: витягів з ЄРДР кримінального провадження № 52017000000000209 від 24.03.2017 з форми «Правопорушення» з вкладки «Рух провадження».
Позиція учасників провадження
Захисник ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_3 підтримала подане клопотання з підстав, наведених у ньому, та просила задовольнити. Пояснила, що за підрахунками сторони захисту, з урахуванням періодів зупинення досудового розслідування, відновлення кримінального провадження, 25.01.2021 був використаний останній день строку досудового розслідування після повідомлення її підзахисному про підозру у вчиненні злочину. На даний час рішення про завершення досудового розслідування протиправно не приймається. Тимчасовий доступ до документів з ЄРДР, що містять відомості про рух провадження, необхідний для підтвердження того, що в той час як справа була закрита, до ЄРДР вносилися відомості про проведені слідчі і процесуальні дії, зокрема отримання висновку експертизи, що має важливе значення як підстава для визнання недопустимими доказами результатів таких слідчих дій. На її думку, в ЄРДР має бути відображені відомості про постанови, якими долучено висновки експертиз до матеріалів кримінального провадження. Також на підставі відомостей Реєстру сторона захисту має намір перевірити підрахунок строків досудового розслідування, що впливає на можливість здійснення подальшого слідства і допустимість доказів, якщо строк вже закінчився. Держателем Реєстру є ІНФОРМАЦІЯ_5 чи Спеціалізована антикорупційна прокуратура, тому і зазначила у клопотанні ІНФОРМАЦІЯ_1 як володільця документів. Також заявила, що, на її думку, той обсяг відомостей з ЄРДР про рух кримінального провадження № 52017000000000209, які надав детектив ОСОБА_11 на вимогу слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/690/21 і з якими ознайомилась сторона захисту, відображають не всю інформацію, наявну в Реєстрі. Зважаючи на це просила задовольнити клопотання та надати захисникам тимчасовий доступ до відомостей з ЄРДР щодо кримінального провадження № 52017000000000209 з форми «Правопорушення» з вкладки «Рух провадження».
Офіс Генерального прокурора був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, однак його представник до суду не з`явився, що за правилами ч. 4 ст. 163 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Встановлені обставини, оцінка і мотиви слідчого судді
Слідчий суддя встановив, що дане клопотання підсудне Вищому антикорупційному суду, відповідно до ст. 33-1, п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Кримінальне провадження, згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України, здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використанні під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. 
Частиною 1 статті 160 КПК України зазначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів. Тимчасовий доступ до документів, згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду. 
Захисник, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, належить до сторін кримінального провадження з боку захисту. На підставі наведених норм КПК України захисник підозрюваного ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_3 має право на звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 52017000000000209 від 24.03.2017.
Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів встановлені ч. 2 ст. 160 КПК України, і цих вимог захисник дотримався.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (ч. 5 ст. 163 КПК України).
Захисник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 як Держателя Єдиного реєстру досудових розслідувань, з можливістю вилучити копії, а саме: витягів щодо кримінального провадження № 52017000000000209 від 24.03.2017 з форми «Правопорушення» з вкладки «Рух провадження».
Твердження захисника про те, що відомості з ЄРДР, до яких вона просить надати доступ, можуть бути надані ІНФОРМАЦІЯ_1 і самі по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження № 52017000000000209 мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, є необґрунтованими та не відповідають нормам КПК України щодо доказів і доказування, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.
Розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) (далі – Положення) доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – Реєстр) передбачений для Держателя ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), прокурорів, у тому числі керівників органів прокуратури, керівників органів досудового розслідування, органів дізнання, слідчих, дізнавачів, детективів (реєстраторів) та інших уповноважені користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту.
Пунктом 5 глави 4 розділу І Положення визначено, що надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому. Щодо Держателя Реєстру – Офісу Генерального прокурора, – то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, на підставі наступного пункту шостого Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, стадія досудового розслідування кримінального провадження закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже, з наведених норм КПК України і Положення вбачається, що надання копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у кримінальному провадженні № 52017000000000209 від 24.03.2017, та, відповідно, тимчасовий доступ до такої інформації можливі виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва в ньому, та не повинна надаватися на цій стадії будь-яким іншим суб`єктом, який має права доступу до Реєстру.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення до Реєстру відомостей про закінчення досудового розслідування в одній з установлених КПК України форм, саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин, а також не містить ознак управління діяльністю інших суб`єктів (пункт 44).
Єдиний реєстр досудових розслідувань, як визначено в п. 2 глави 1 розділу І Положення, – створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. 
Пункт 4 ч. 1 ст. 91 КПК України дійсно передбачає, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Також у ч. 8 ст. 223 КПК України закріплено, що слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 КПК України, у зв`язку із чим будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази – недопустимими. 
Частинами 1, 2, 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом; і сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом; а сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Доказами в кримінальному провадженні відповідно до ст. 84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. І процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зважаючи на закріплене у ч. 1 ст. 99 КПК України визначення, постанови детектива, прокурора щодо руху кримінального провадження (зупинення і відновлення досудового розслідування, закриття кримінального провадження) підпадають під ознаки документа як джерела доказів.
Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України). 
Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. І жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зазначене вище свідчить про те, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов детектива, прокурора про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування, закриття кримінального провадження та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Установити достовірність постанов детектива, прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.
Як вбачається з наведеної вище Постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень детектива, прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до Реєстру, не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення детективом, прокурором певного процесуального рішення в конкретну дату у кримінальному провадженні.
Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що в Реєстрі можуть бути відомості про те, коли до матеріалів кримінального провадження сторона обвинувачення долучила висновки експертів, про винесені з цього приводу постанови, є безпідставними з огляду на визначений у главі 2 розділу І Положення перелік відомостей, які вносяться до Реєстру (у тому числі до електронних карток) та відсутність у Кримінальному процесуальному кодексі норм, які б покладали на слідчого або прокурора обов`язок приймати рішення про долучення висновків експертів у формі постанови.
Отже, під час розгляду клопотання захисник не довів, що відомості Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні № 52017000000000209 від 24.03.2017 для встановлення чи спростування обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, і що доступ до таких відомостей на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні має право надати ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Окрім того, з наведених вище положень ч. 3 ст. 93 КПК України щодо шляхів збирання доказів стороною захисту і встановлених пунктом 5 глави 4 розділу І Положення правил надання копії інформації, яка міститься у Реєстрі, до закінчення досудового розслідування, вбачається, що сторона захисту має право самостійно звернутися до уповноваженого Реєстратора (детектива або прокурора у кримінальному провадженні) щодо надання відомостей з Реєстру про рух кримінального провадження № 52017000000000209 від 24.03.2017. Проте захисник не надала слідчому судді підтвердження такого звернення і відповіді на нього, які б вказували на неможливість отримати документи без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Ураховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання захисника не відповідає вимогам КПК України і захисник не довела наявності достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені ч. 5 ст. 163 КПК України, у зв`язку з чим клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей і документів задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 26, 132, 159, 160, 163, 309 КПК України, 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1