КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

№ справи: 754/13733/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4277/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В. 
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
11 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого  - Немировської О.В. 
                  суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.
                  секретар - Зиль Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» м. Київ Мосійчук Оксани Василівни, про визнання протиправним і скасування записів державного реєстратора та поновлення права власності, 
за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Ременюк Тетяни Олександрівни на ухвалу Деснянського районного суду  м. Києва від 27 жовтня 2020 року, 
 
встановив:
у жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності. 
Також позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо неї, посилаючись на те, що невжиття відповідних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.
Ухвалою Деснянського районного суду  м. Києва від 27 жовтня 2020 року заяву було задоволено.
Не погоджуючись із ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне засівання судом обставин, що мають значення для справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника АТ «Альфа-Банк» - Усікової Л.О. та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 посилався на те, що він звернувся до суду за захистом свого права власності, порушеного шляхом здійснення реєстрації права власності на належну йому квартиру за відповідачем, а тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони вчинення подальших реєстраційних дій щодо неї може призвести до утруднення виконання рішення суду та ефективного відновлення його порушених прав.
Ухвалою Деснянського районного суду  м. Києва від 27 жовтня 2020 року заяву було задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено вчинення реєстраційних дій щодо неї.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідні заходи є співмірними заявленим позовним вимогам, та їх невжиття може привести до неможливості виконання рішення суду. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.
Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У своїй апеляційній скарзі представник АТ «Альфа-Банк» посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що квартира може бути відчужена банком, а також не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
Як вбачається з виділених матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію за відповідачем АТ «Альфа-Банк» права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 .
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Предметом спору в даному випадку є правомірність реєстрації державним реєстратором  Мосійчук О.В. права власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 , а тому накладення арешту на спірне майно та заборона вчинення подальших реєстраційних дії щодо неї є співмірним до заявлених вимог. 
Майно, правомірність реєстрації права власності на яке є предметом спору, зареєстроване за банком, який може його відчужити без відома та дозволу інших осіб, що призведе до утруднення виконання можливого рішення суду та ефективного захисту та відновлення прав позивача, а тому відсутність конкретних доказів про намір банку здійснити таке відчуження на момент подачі заяви про забезпечення позову, не свідчить про неможливість вчинення таких дій відповідачем до закінчення розгляду справи по суті.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). 
Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що забезпечення позову не повинно перешкоджати господарській діяльності банку є безпідставними, оскільки апелянтом не зазначено яким саме чином накладення арешту та заборона вчинення реєстраційних дій щодо квартири впливає на господарську діяльність АТ «Альфа-Банк». Неспроможними є і посилання скаржника на те, що вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку є втручанням у господарську діяльність товариства.
Крім того, у своїй апеляційній скарзі представник банку посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що договір іпотеки, на підставі якого було зареєстровано право власності, є чинним, та позивач усвідомлював свої дії під час укладення договору та був ознайомлених з його змістом. Вказані доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень банку проти позовних вимог ОСОБА_1 та не впливають на висновок суду щодо наявності підстав для забезпечення позову.
Також суд звертає увагу на те, що питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи слід позов задовольнити або в позові відмовити суд вирішує під час ухвалення рішення відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, а не на стадії забезпечення позову.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на практику Верховного Суду в господарських справах колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки в даному випадку позивач - фізична особа звернувся до суду за захистом свого цивільного права, предметом апеляційного оскарження не є вирішення спору по суті, а забезпечення позову у обраний спосіб відповідатиме меті цивільного судочинства.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Враховуючи викладене, судом першої інстанції було правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд
 
постановив:
апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Ременюк Тетяни Олександрівни залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду  м. Києва від 27 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 17 березня 2021 року.
 
Головуючий
 
Судді