ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 р.	Справа № 820/9945/15	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Івашківський спиртзавод" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.03.20 року по справі № 820/9945/15
          за позовом         Державної податкової служби України  
          до         Державного підприємства "Івашківський спиртзавод"                 
          про стягнення суми штрафних санкцій,
ВСТАНОВИВ:

29.03.2015 позивач, Державна фіскальна служба України, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Івашківський спиртзавод», в якому просив суд:
- стягнути з  Державного підприємства «Івашківський спиртзавод» за рішенням  ДФС України від 28.04.2015 №000368 фінансові санкції у розмірі 113214157,82 грн. 
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 по справі №820/9945/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного суду від 15.10.2019 по справі №820/9945/15 касаційну скаргу Державної фіскальної служби України задоволено частково. Постанову окружного адміністративного суду від 05.10.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 по справі №820/9945/15 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позов задоволено.
Стягнуто з Державного підприємства "Івашківський спиртзавод" штраф у розмірі 113214157,82 грн. (сто тринадцять мільйонів двісті чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят сім гривень 82 копійки).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що посадовими особами сектору контролю за виробництвом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ Міндоходів у Харківській області проведена фактична перевірка з питань дотримання вимог Закону України від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та іншого законодавства, яке регулює відносини у сфері виробництва та обігу спирту за період з 01.12.2014 по 25.02.2015; проведення інвентаризації спиртовмісних рідин в місцях зберігання на ДП "Івашківський спиртозавод", код ЄДРПОУ 00375250.
Результати проведеної контролюючим органом перевірки оформлені актом від 12.03.2015 року №3/20-40-21-01-12/00375250, у    висновках якого встановлено факт вивезення КМПА (код УКТ ЗЕД 2207) без відмітки представника контролюючого органу на акцизному складі про погодження його вивезення шляхом поставлення штампу «Виїзд дозволено», чим порушено п.230.13-1 ст. 230 Податкового кодексу України. Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного 1 плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (зі змінами та доповненнями).
На підставі вказаних висновків акту перевірки податковим органом винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 28.04.2015 №000368, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 113214157,82 грн.
У зв`язку з невиконанням позивачем в добровільному порядку рішення від 28.04.2015 №000368, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що ДП "Івашківський спиртзавод" скористалось своїм правом на оскарження рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 28.04.2015 №000368 в судовому порядку.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 по справі №820/4795/15 у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Івашківський спиртзавод" до Державної фіскальної служби України, Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 28.04.2015 №000368, та скасування податкового повідомлення-рішення Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № 0000032101 від 08.05.2015 відмовлено у повному обсязі.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2015 апеляційну скаргу Державного підприємства "Івашківський спиртзавод" задоволено.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 по справі №820/4795/15 скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позов Державного підприємства "Івашківський спиртзавод" до Державної фіскальної служби України, Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішення та податкового повідомлення - рішення задоволено.
Скасовано рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 28.04.2015 №000368 та податкове повідомлення - рішення Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції від 08.05.2015 №0000032101.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.06.2016 касаційну скаргу Державної фіскальної служби України задоволено.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2015 у справі №820/4795/15 скасовано.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 у справі №820/4795/15 залишено в силі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.
Предметом розгляду по справі є вимога контролюючого органу про стягнення з Державного підприємства «Івашківський спиртзавод» 113214157,82 грн. штрафу, який ґрунтується на рішенні ДФС України від 28.04.2015 №000368 про застосування фінансових санкцій.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
З 01.01.2011 таким законом є Податковий кодекс України, п. 57.3 ст. 57 якого передбачено, що визначені рішеннями контролюючого органу зобов`язання підлягають сплаті за строком: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження (яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України)
У такі ж строки відповідно до ст. 113 Податкового кодексу України підлягають оплаті і рішення контролюючого органу про застосування штрафів.
Вказаний строк у спірних правовідносинах сплинув з настанням 26.06.2015, як десятого календарного дня від події винесення ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.06.2016, якою залишена у силі постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 по справі №820/4795/15 про відмову  в задоволенні позову про скасування рішення ДФС України від 28.04.2015 №000368.
Матеріали справи не містять об`єктивних даних про припинення податкового обов`язку відповідача внаслідок самостійного і добровільного перерахування коштів до бюджету, а також з інших підстав, зокрема, за ст.ст.37, 38, 56, 101, 102 Податкового кодексу України.
Заявлена контролюючим органом до стягнення заборгованість відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.
Наявність суми заборгованості підтверджена приєднаною до матеріалів справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, яка з урахуванням вимог ст.ст 72-76 КАС України є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом стану розрахунків з приводу виконання особою податкового обов`язку.
Відповідно до положень п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган набуває повноваження на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів за податковим боргом після збігу строку в 60 календарних днів від дати направлення чи вручення податкової вимоги платнику податків - боржникові.
Судовим розглядом встановлено, що податкові вимоги направлені платнику у порядку Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме: податкова вимога від 22.11.2004 №1/14 та податкова вимога від 28.12.2004 №2/169.
Безперервність існування податкового боргу засвідчує відсутність правових підстав для направлення боржникові нової податкової вимоги у порядку ст. 59 Податкового кодексу України.
Спору з приводу застосування п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує у зв`язку з відсутністю взагалі будь-яких доказів проведення боржником платежів на оплату рішення ДФС України від 28.04.2015 №000368.
Запроваджений ст.102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.
До предмету доказування у спорі про стягнення заборгованості за публічним обов`язком із проведення платежу на користь бюджету з огляду на приписи ч.2 ст.73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) підстав виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) обізнаності зобов`язаної особи з фактом виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку у добровільному порядку, 5) дотримання владним суб`єктом визначеної законом процедури примусового виконання публічного обов`язку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення владним суб`єктом вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку, 8) поширення на боржника процедур банкрутства або знаходження боржника у процедурі ліквідації; 9) відповідність заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги визначеній законом процесуальній формі реалізації управлінської функції.
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що приєднаними до матеріалів справи доказами підтверджено обставини існування боржника та боргу, дотримання владним суб`єктом процедури примусового виконання публічного обов`язку, відсутності підстав припинення невиконаного обов`язку.
Доводи відповідача стосовно необхідність прийняття нового податкового повідомлення - рішення є не обґрунтованим, оскільки положення ст. 58 Податкового кодексу України не передбачають правових підстав для прийняття контролюючим органом нового податкового повідомлення-рішення у разі винесення судом рішення про відмову у скасуванні раніше нарахованого штрафу.
З урахуванням вказаного вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Івашківський спиртзавод" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року по справі №820/9945/15  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  12.02.2021 року