УХВАЛА

05 березня 2021 року 
Київ
справа №380/3837/20
адміністративне провадження №К/9901/6227/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мартинюк Н.М.,
суддів – Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №380/3837/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив: 

- визнати протиправними дії відповідача у відношенні до позивача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 1 січня 2016 року до 1 березня 2018 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 1 березня 2018 року у сумі: 80 343,18 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з січня 2016 року до лютого 2018 року включно;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року до лютого 2018 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. 

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму: 2000 грн. У решті вимог про присудження судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі: 4000 грн та витрат на проведення експертизи в сумі: 1961,28 грн відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року змінено. Викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з врахуванням базового місяця індексації січень 2008 року».

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року залишено без змін.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 22 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року скасувати та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року. Також, скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду прийнята 6 жовтня 2020 року, повний текс судового рішення складений 7 жовтня 2020 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 22 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі вказує, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції на його адресу не надсилався, зазначає, що копію оскаржуваного судового рішення військова частина НОМЕР_1 отримала у суді першої інстанції лише 10 лютого 2020 року. В підтвердження зазначеного надає копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року із відміткою суду першої інстанції про виготовлення цієї копії з автоматизованої системи документообігу суду 27 січня 2021 року.

Однак, цей доказ свідчить лише про те, що скаржник скористався своїм правом звернення до суду першої інстанції для отримання відповідної копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, яке можливо і у випадку повторної її видачі. Жодного доказу який би свідчив про неотримання/ненаправлення на його адресу відповідної постанови апеляційного суду скаржник не надав, як і не надав доказів звернення до суду апеляційної інстанції для її отримання.  

Крім того, як вбачається із Єдиного державного реєстру, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року була оприлюднена у цьому реєстрі 9 жовтня 2020 року, а відтак, у скаржника було достатньо часу для своєчасного звернення до Суду з касаційною скаргою в межах встановленого статтею 330 КАС України строку. 

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати клопотання про поновлення строку звернення до суду де зазначити інші поважні підстави пропуску строку з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. Проте, матеріали касаційної скарги, що надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2102 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2020 році фізичною особою щодо однієї майнової вимоги.

На підставі викладеного, військова частина НОМЕР_1 за подання касаційної скарги має сплатити: 1681,6 грн (2102*0,4*200%).

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку військовою частиною НОМЕР_1 на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №380/3837/20.

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №380/3837/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М.          Мартинюк
А.В.    Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду