УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/34507/19
Провадження № 22-ц/4820/262/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Служба місцевих автодоріг» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Служба місцевих автодоріг» (далі – ДП «Служба місцевих автодоріг»)про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ОСОБА_1 зазначив, що з 16 липня 2018 року він працював інженером І категорії в лабораторії з контролю якості виробництва ДП «Служба місцевих автодоріг». Наказом №29-нк від 27 листопада 2019 року його звільнено з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників. Це звільнення є незаконним, оскільки позивача не було попереджено про майбутнє вивільнення, крім того відповідач не врахував його переважне право на залишення на роботі та не запропонував йому іншої роботи на підприємстві.
За таких обставин ОСОБА_1 просив суд поновити його на роботі та стягнути з ДП «Служба місцевих автодоріг»на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 грудня 2020 року в позові відмовлено.
Суд виходив з того, що вивільнення ОСОБА_1 проведено відповідачем з дотриманням вимог закону, внаслідок чого підстави для поновлення його на роботі та стягнення з ДП «Служба місцевих автодоріг»середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Служба місцевих автодоріг»18 750 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд керувався тим, що у зв`язку з розглядом справи ДП «Служба місцевих автодоріг»понесло 18 750 грн витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких є обґрунтованим і співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, а оскільки в позові ОСОБА_1 відмовлено, то з останнього на користь відповідача слід присудити компенсацію цих витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення суду посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір присуджених з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, не відповідає критеріям реальності та розумності.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ОСОБА_1 не оскаржує основне рішення суду першої інстанції, тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку воно не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ДП «Служба місцевих автодоріг»подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

Щодо розгляду справи апеляційним судом за відсутності сторін

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
ОСОБА_1 одержав судову повістку про виклик у судове засідання 13 січня 2021 року (через представника, адвоката Бойка М.Д.), а ДП «Служба місцевих автодоріг» – 19 січня 2021 року (через представника, адвоката Оніщука Є.О.), про що свідчать розписки (а.с. 158, 159).
Сторони повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді, наразі вони не з`явилися в судове засідання.
Адвокат Оніщук Є.О. звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він зайнятий в іншому судовому процесі.
Оскільки поважність причини неявки учасників справи судом апеляційної інстанції не встановлена, сторони реалізували своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, і, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не застосував ст. 30 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон №5076-VI), яка підлягала застосуванню, та не дотримався приписів ст. 137 ЦПК України.
У зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права додаткове рішення в частині розміру стягуваних витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

6 квітня 2020 року між Адвокатським бюро «Євгена Оніщука» та ДП «Служба місцевих автодоріг»укладено договір про надання правової допомоги №19, за умовами якого адвокатське бюро зобов`язалося надати останньому правову допомогу з представництва його інтересів у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області як відповідача у справах №686/34507/19 і №686/784/20.
Для надання правової допомоги за цим договором адвокатське бюро призначило адвоката Оніщука Є.О.
У свою чергу, ДП «Служба місцевих автодоріг» зобов`язалося сплатити адвокатському бюро гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором.
Згідно додатку №1 до укладеного сторонами договору про надання правової допомоги гонорар адвокатського бюро мав скласти з розрахунку:
- 2 500 грн за одну годину роботи адвоката при підготовці процесуальних документів (позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечень, апеляційних та/або касаційних скарг, інших необхідних процесуальних документів), вивченні судової практики, формуванні правової позиції, наданні консультацій, підготовці та направленні адвокатських запитів, ознайомленні з матеріалами справи, виконанні інших дій (крім участі у судових засіданнях);
- 2 500 грн за участь в одному судовому засіданні незалежно від його тривалості.
Платіжним дорученням № 161 від 14 квітня 2020 року ДП «Служба місцевих автодоріг» перерахувало Адвокатському бюро «Євгена Оніщука» 40 000 грн передплати за надання правової допомоги.
Із акту (звіту) № 2 від 7 грудня 2020 року, в якому міститься детальний розрахунок наданих послуг, слідує, що Адвокатське бюро «Євгена Оніщука» надало ДП «Служба місцевих автодоріг» юридичні послуги у виді:
- ознайомлення в суді з матеріалами справи (0,5 години) – 1 250 грн;
- консультацій, збору та підготовки копій документів (12 копій документів на 33 аркушах у 2 примірниках), вивчення судової практики, підготовки, відправки сторонам та до суду додаткових письмових пояснень (3 години) – 7 500 грн;
- участі в підготовчому засіданні 2 червня 2020 року – 2 500 грн;
- участі в підготовчому засіданні 31 липня 2020 року – 2 500 грн;
- участі в судовому засіданні 2 грудня 2020 року – 2 500 грн;
- участі в судовому засіданні 3 грудня 2020 року – 2 500 грн, - а всього на суму 18 750 грн.

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI представництво –вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги –види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI).
В силу ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами .
Як передбачено ст. 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Із положень ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.
Зокрема, відповідно до ст. 137 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.
Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
З матеріалів справи вбачається, що Адвокатське бюро «Євгена Оніщука» в особі адвоката Оніщука Є.О. надало ДП «Служба місцевих автодоріг» професійну правничу допомогу у справіна підставі відповідного договору. При цьому сторони визначили порядок обчислення гонорару виходячи з погодинної (за одне судове засідання незалежно від його тривалості) оплати послуг адвоката у розмірі 2 500 грн.
Адвокат Оніщук Є.О. надавав відповідачу правові консультації та узгоджував з ним правову позицію, вивчав законодавство та судову практику, здійснював збір доказів, ознайомлювався з матеріалами справи, готував і подавав до суду процесуальні документи, здійснював представництво відповідача у суді першої інстанції. Всього адвокатом витрачено на надання правничої допомоги 7,5 годин часу.
На підтвердження своїх витрат на правничу допомогу ДП «Служба місцевих автодоріг» надало суду першої інстанції договір про надання правової допомоги (а.с. 129-131), акт (звіт) наданих послуг (виконаних робіт), який містить опис правової допомоги та розрахунок витрат робочого часу адвоката (а.с. 134), платіжний документ про оплату правових послуг (а.с. 132).
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач скористався правом на професійну правничу допомогу, поніс витрати на оплату цієї допомоги та має право на їх відшкодування.
Суд правомірно погодився з розрахунком часу, витраченого адвокатом Оніщуком Є.О. на виконання робіт з правової допомоги (7,5 годин), оскільки цей розрахунок відповідає характеру та обсягу наданих ДП «Служба місцевих автодоріг» правових послуг.
Доводи апеляційної скарги не спростовують указаних висновків суду.
Однак, враховуючи предмет і підстави заявленого позову (виник із трудових правовідносин), незначну складність справи та значення її для сторін, обсяг виконаних адвокатом робіт, кваліфікацію і досвід адвоката, середню вартість правових послуг у регіоні, Адвокатське бюро «Євгена Оніщука» та ДП «Служба місцевих автодоріг» завищили розмір погодинної оплати правових послуг.
Ці обставини давали підстави суду першої інстанції задовольнити частково відповідне клопотання ОСОБА_1 та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягали розподілу між сторонами.
Як на думку апеляційного суду, розмір оплати правових послуг у цій справі слід обчислювати з розрахунку 800 грн за одну годину роботи адвоката (за одне судове засідання незалежно від його тривалості). Такий розмір витрат на правничу допомогу буде відповідати критеріям реальності та співмірності.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Суд першої інстанції не дотримався норм матеріального та процесуального закону при вирішенні питання про розподіл судових витрат і неправильно визначив розмір стягуваних із позивача витрат на професійну правничу допомогу, тому в цій частині додаткове рішення суду підлягає зміні.
Із огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь ДП «Служба місцевих автодоріг» слід стягнути 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу (800х7,5).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Служба місцевих автодоріг» (місцезнаходження – 29001, місто Хмельницький, вулиця Грушевського, 87; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 41792792) 6 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 лютого 2021 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Чевилюк З.А.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 54