ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2021 р.                                                                 Справа №914/1698/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії
головуючого – судді  -  О.Л. Мирутенко 
суддів                           -  Н.М. Кравчук
                                     - О.С. Скрипчук
секретаря судового засідання: К. Кострик 

Розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2020
у справі № 914/1698/20
за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України
до: Військової частини НОМЕР_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача:  ОСОБА_1 
про: відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 101300 

ВСТАНОВИВ :
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.09.2020, суддя Ділай У.І., позов Моторного (транспортного) страхового бюро України було задоволено частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 100000,00 грн завданої шкоди в порядку регресу та 2075,03 грн судового збору. У задоволенні вимоги про стягнення 1300,00грн було відмовлено.
З даним рішенням не погодилася Військова частина НОМЕР_1 і оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 164 ГПК України. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками. 
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 справу №914/1698/20 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. – головуючий суддя, Кравчук Н.М., Скрипчук О.С.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 року було залишено без руху апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2020 у справі №914/1698/20 та надано строк апелянту до 04.11.2020 року для усунення вказаних недоліків.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 відкрито апеляційне провадження  за  апеляційною  скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2020 у справі №914/1698/20. Зобов`язано позивача у справі подати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 було призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 18.01.2021.
За приписами ч. 13  ст. 8 ГПК України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ст. 270 ГПК України,  апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2020 у справі №914/1698/20 - без змін, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, на розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 101300,00грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 06.08.2020.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.08.2020 відкладено судове засідання на 10.09.2020 та залучено ОСОБА_1 до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.09.2020 позовну заяву залишено без руху та надано Моторному (транспортному) страховому бюро України строк п`ять днів з дня отримання цієї ухвали для виправлення встановлених судом недоліків, а саме: надати документи, які підтверджують повноваження Приступи Льву Любомировичу на підписання позовної заяви в цій справі. Судове засідання відкладено на 18.09.2020. 
Про факт відкладення представники відповідача були повідомлені особисто під розпис (а.с. 81).
На виконання вимог ухвали Господарського суду Львівської області від 10.09.2020 позивачем надано суду першої інстанції копії довіреностей на представників МТСБУ Приступу Л.Л. та ОСОБА_2 (а.с. 85-87).
З матеріалів справи слідує, що 09 липня 2016 року на автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ з вини громадянина ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який керував автомобілем КАМАЗ з державними номерними знаками НОМЕР_2 , що належав військовій частині НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода.
Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2016 року і Постановою Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року. 
В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Lend Rover з номерними знаками НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_3 . Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження №90/16 від 07.10.2016, складеного судовим експертом Лопатіним В.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Lend Rover з номерними знаками НОМЕР_3 , становить 367457,97 грн.
Як зазначено в позові шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілим особам. На дату скоєння цієї пригоди автомобіль відповідача не був забезпеченим (не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).
Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7916571 терміном дії з 15.03.2016 до 14.03.2017. 
У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 100 000,00 грн. (копія платіжного доручення №5516рв від 07 липня 2017 року).
У порядку досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу претензію про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілим, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (1300,00 грн). В добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБ. 
Спір виник внаслідок того, що відповідач не компенсував позивачу понесених витрат. Відтак, Моторне (транспортне) страхове бюро України подало до Господарського суду Львівської області із позов про стягнення з відповідача  витрат в розмірі 100000,00 грн понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілим та 1300,00грн послуги оцінювача по встановленню розміру збитку та збору документів.
Відповідно до облікових даних громадянин ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 та є учасником бойових дій з 06 квітня 2016 року.
Згідно із ст. 13.1 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 1 липня 2004 року №1961-IV учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
При цьому відповідач заявив про сплив строків позовної давності за вимогами позивача, оскільки у позивача перебіг строку давності розпочався з 08 липня 2017 року - день після здійснення виплати і закінчився 07 липня 2020 року.
Щодо вимоги про стягнення 1300,00 гривень витрат, понесених у зв`язку з встановленням розміру збитків та збір документів (за послуги аварійних комісарів) відповідач зазначив, що вони не входять до суми страхового відшкодування, оскільки не є складовою фактичного розміру завданої шкоди, а належать до господарських витрат, які необхідні для визначення розміру завданої шкоди.
Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини 2 статті 1166 статтею 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити саме завдавач шкоди.
Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.
Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
Враховуючи постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2016 року і Постанову Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року, суди встановили, що внаслідок ДТП, яка трапилася 09.07.2016 з вини водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки КАМАЗ з державними номерними знаками НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень Lend Rover з номерними знаками НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_5 .
Згідно з частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа, відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 на час дорожньо-транспортної пригоди проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , відшкодування майнової шкоди, завданої володільцю Lend Rover з номерними знаками НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на Військову частину НОМЕР_1 .
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Згідно з статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Пунктами 39.1, 39.2 статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" унормовано, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
За змістом пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У підпункті 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регламентовано, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у     пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Факт виплати позивачем страхового відшкодування за заподіяну власнику Lend Rover з номерними знаками НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_5 підтверджується платіжним дорученням № 5516рв від 07.07.2017 шкоду в сумі 100000,00 грн.
Покликання відповідача про застосування позовної давності у цьому спорі Господарський суд Львівської області обгрунтовано відхилив з огляду на те, що позов відправлений поштовим відділенням до суду 03.07.2020, а перебіг строку давності закінчується 07 липня 2020 року. Відтак, строки давності для звернення із вимогами у цьому спорі не спливли. 
З огляду на наведене, Господарський суд Львівської області прийшов до правомірного висновку про підставність позову в частині стягнення з відповідача 100000,00грн виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.
Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1300,00 грн, що складають вартість послуг оцінювача по встановленню розміру збитку та збору документів, то відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
МТСБУ здійснило оплату в сумі 1300,00 грн послуги за врегулювання по справ №35998 згідно з рахунком № 66/св/2016 від 03.11.2016, що підтверджується платіжними дорученнями №66/св/2016  від 14.03.2017.
Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Аналогічні положення закріплені в пункті 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат (пункті 41.4 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Вимога позивача щодо стягнення оплачених послуг оцінювача по встановленню розміру збитку та збору документів у сумі 1300,00 грн не входить до складу виплаченого страхового відшкодування. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду.
Покликання відповідача-апелянта на те, що водій ОСОБА_1 , який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та є учасником бойових дій з 06 квітня 2016 року звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України відповідно до ст. 13.1 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” судом першої інсанції було правомірно відхилено, оскільки автомобіль КАМАЗ з державними номерними знаками НОМЕР_2 на дату ДТП належав Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідач-апелянт в перелік осіб, що звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, визначених Законом, не входить. Відтак, саме відповідач повинен нести відповідальність у цій справі.
За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції  про те, що позов слід задовольнити частково.
Що ж стосується посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ст. 164 ГПК України, то колегія суддів відхиляє їх як необґрунтовані та такі, що спростовані матеріалами справи. Зокрема, на а.с. 4 міститься опис вкладення на адресу Військової частини № НОМЕР_5 з штемпелем Укрпошти від 27.06.20 про направлення позовної заяви та додатків до неї відповідачу.
З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2020 року у справі №914/1698/20  винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд 

Постановив:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.  
Рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2020 року у справі №914/1698/20 залишити без змін. 

Головуючий-суддя                                                                                   О.Л. Мирутенко   

Судді:                                                                                                 Н.М. Кравчук

                                                                                                                                 О.С. Скрипчук