ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р. 	Справа № 440/3672/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року (ухвалене  суддею  Слободянюк Н.І.)  по справі № 440/3672/20
за позовом             Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"  
до             Головного управління ДПС у Полтавській області                     
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Татнєфть- АЗС – Україна»  звернулося  до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення №00004600505 від 30.06.2020 р.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 р. позов задоволено частково.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач – Головне управління ДПС у Полтавській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020р. та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги   не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Татнєфть- АЗС – Україна» зареєстровано як юридичну особу та  Головним управлінням ДФС у Полтавській області позивачу надано наступні ліцензіі: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (реєстраційний номер: 16010311201800546, дата реєстрації: 08.10.2018 р., термін дії: з 23.10.2018 р. до 23.10.2019 р., адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 та магазин, сплачено за період: з 23.10.2018 р. до 23.10.2019 р. на суму 2000 грн.); на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (реєстраційний номер: 16010311201902455, дата реєстрації: 16.10.2019р., термін дії: з 24.10.2019 р. до 24.10.2020 р., адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 та магазин, сплачено за період: з 24.10.2019 р. до 24.10.2020 р. на суму 2000,00 грн);  на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом)  (реєстраційний номер: 16010312201900296, дата реєстрації: 04.07.2019 р., термін дії ліцензії: з 13.07.2019 р. до 13.07.2020 р., адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 та магазин, сплачено за період: з 13.07.2019 р. до 13.07.2020 р. на суму 8000 грн).
За результатами проведеної  Головним управлінням ДПС у Полтавській області  фактичної перевірки позивача щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), складено акт (довідку) №0129/16/31/PPO/38194448 від 02.06.2020 р.,  висновками якого встановлено порушення позивачем частини 12 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". 
Зокрема, встановлено, що згідно почекової інформації, що надходить до органу державної податкової служби по дротовим та/або бездротовим каналам зв`язку від реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) Марія -303Al, фіскальний номер 3000517559, заводський номер ЗВ1991029079, зареєстрованого на АЗС №16 та магазин за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, 80, що належить позивачу, встановлено реалізацію тютюнових виробів без придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами 23.10.2019р. Також перевіркою встановлено реалізацію алкогольного напою сидр без придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі сидром, а саме: реалізовано пляшку сидру яблучного «Де САД» , 0,45 дм 3 , вміст спирту 4,9 %, фіскальний чек №102096 від 02.06.2020 р. о 15 год 13 хв., за ціною - 31,50 грн.
На підставі висновків вищевказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення № 00004600505 від 30.06.2020 р.,  яким за порушення частини двадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 34000 грн. (за порушення правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями (сидру) - 17000 грн.,  за порушення правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами - 17000 грн.)
Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  роздрібна торгівля тютюновими виробами здійснювалась позивачем у період дії ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 16010311201800546 від  08.10.2018 р., а саме: в останній день дії цієї ліцензії – 23.10.2019 року, в зв`язку з чим порушення в цій частині відсутнє. 
Стосовно порушення правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість накладених на позивача штрафних санкцій за дане порушення з огляду на те, що термін дії ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями №1816016402327 від 04.07.2018 р. було встановлено до 12.07.2019 р., тобто станом на 02.06.2020 р. (дата продажу позивачем пляшки сидру яблучного)  така ліцензія припинила свою дію.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Частиною двадцятою статті 15 Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»,  роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно із частиною 22 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями.
Відповідно до частини 29 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
Частинами 32, 33  статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Абзацом 6 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що для здійснення господарської діяльності, пов`язаної, зокрема, з роздрібною реалізацією тютюнових виробів та алкогольних напоїв, суб`єкти господарювання зобов`язані мати відповідну ліцензію, яка є чинною на час здійснення діяльності, що нею передбачена.  Недотримання такої вимоги  є підставою для притягнення суб`єктів господарювання до фінансової відповідальності.
Судовим розглядом встановлено, що 02.06.2020 р. позивачем  здійснено роздрібний продаж сидру без придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі сидром. При цьому позивачем 04.07.2019 р. отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) (реєстраційний номер 16010312201900296, термін дії з 13.07.2019 р.  по 13.07.2020 р., адреса місця торгівлі: Полтавська область, м. Полтава, вул. Зіньківська, 80, АЗС №16 та магазин").
Тобто, позивачу видана ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме: пивом, тобто наявна у нього ліцензія розповсюджується лише на торгівлю пивом. Термін дії ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями №1816016402327 від 04.07.2018 р. на час продажу сидру, зафіксованого контролюючим органом в даній справі,  сплив. 
Що стосується накладення на позивача штрафних санкцій за порушення правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, контролюючий орган вбачав дане порушення в тому, що позивачем здійснювався продаж тютюнових виробів 23.10.2019р., тобто в останній день дії відповідної ліцензії. 
Терміни дії ліцензій особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до» , у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від  25.04.2018 р.  у справі №815/4720/16.
Із врахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснення ліцензованого виду діяльності в день, визначений в ліцензії як день, до якого вона є чинною, узгоджується з наведеними вище правовим висновком та виключає правопорушення з боку суб`єкта господарювання. 
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст.  243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 по справі № 440/3672/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова