ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 р. 	Справа № 480/379/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Сузанського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2020, суддя О.О. Осіпова, повний текст складено 01.07.20, по справі № 480/379/20
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс"  
до     Міністерства юстиції України      треті особи            Сумська міська рада ,           Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради ,           Державний реєстратор Білопільської міської ради Сумської області Пєшкова Олена Михайлівна 
про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Сенс" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 23/5 від 02.01.2020 «Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що скарга Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в порушення п. 4 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містила належного викладення обставин, якими заявник обґрунтовував свої вимоги в частині допущених державним реєстратором порушень. 
Також, в порушення ч. 6 ст. 37 Закону, п. 12 Порядку № 1128 оскаржуваний наказ не містить посилання на правові підстави для скасування рішення держаного реєстратора. 
Крім того, апелянт звертав увагу, що при розгляду скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради відповідач вийшов за межі підстав та обґрунтувань скарги, оскільки питання підтвердження присвоєння об`єкту нерухомості адреси не було предметом зазначеної скарги, та не відображено у наданих позивачем поясненнях, чим крім іншого порушені права товариства. 
Також, позивач зазначив, що скарга Департаментом подана без дотримання встановленого 60-денного строку, що є підставою для відмови у задоволенні скарги відповідно до п. 10 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
У судовому засідання представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, вважав рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню із прийняттям нового про задоволення позову.
Представники третьої особи у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, вважали рішення суду першої інстанції законним та таким, що не підлягає скасуванню.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як встановлено судовим розглядом, 04.09.2019 державним реєстратором Білопільської міської ради Пєшковою О.М. прийнято рішення № 48506280 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна: адмінбудівля, гараж та крита автостоянка, що розташований Сумська область, м. Суми, проспект Лушпи Михайла, буд. 7а, кадастровий номер земельної ділянки 5910136300:01:008:0107 за суб`єктом ТОВ "Сенс".
Листом від 09.12.2019, який надійшов на адресу ТОВ «СЕНС» 13.12.2019, Міністерство юстиції України повідомило позивача про надходження скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на рішення державного реєстратора Пєшкової О.М. індексний номер: 48506280 від 04.09.2019 щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна ТОВ «СЕНС» (адмінбудівля, гараж та крита автостоянка по просп. М. Лушпи, буд. 7а, в м. Суми).
17.12.2019 ТОВ «СЕНС» на підставі п. 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 25.12.2015 № 1128, подало письмові пояснення щодо суті скарги, в яких заперечило проти задоволення скарги, зазначивши про наявність підстав для відмови в задоволенні скарги.
19.12.2019 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено Висновок, яким рекомендовано скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради задовольнити, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не міститься документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, виданого уповноваженим органом, внаслідок чого оскаржуване рішення не відповідає вимогам пункту 41 Порядку № 1128.
Наказом Міністерства юстиції України № 23/5 від 02.01.2020 «Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» задоволено скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 18.11.2019 № 06-01- 16/3874 у повному обсязі, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2019 № 48506280, прийняте державним реєстратором Білопільської міської ради Сумської області Пєшковою О.М.
Позивач, не погодившись із зазначеним наказом звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив, з того, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128.
Так, статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України: 1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; 2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; 3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; 4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;
Статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).
Частиною 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 
1) відмову у задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яким визначено процедуру розгляду відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.
Пунктом 5 Порядку № 1128 встановлено, що комісія протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації скарги суб`єктом розгляду скарги вивчає скаргу для встановлення: 
1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);
2) чи оформлено скаргу з дотриманням вимог, визначених Законами;
3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.
В силу п. 7 Порядку № 1128 у разі коли встановлено, що скаргу оформлено без дотримання вимог, визначених Законами, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті із зазначенням вичерпної інформації про підстави для такої відмови. Згадане рішення у формі наказу не позбавляє особу права на повторне звернення із скаргою в межах визначених законодавством строків.
Відповідно до п. 8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:
1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;
2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;
3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Згідно з п. 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.
Із матеріалів справи встановлено, що підставою прийняття оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 02.01.2020 № 23/5 зазначено висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.12.2019 за результатами розгляду скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 18.11.2019 № 06-01- 16/3874, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.11.2019 за № 26947-26-19.
Так, за змістом зазначеного висновку від 19.12.2019 Комісія, розглянувши скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 18.11.2019 № 06-01- 16/3874 на рішення від 04.09.2019 № 48506280 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Білопільської міської ради Пєшковою О.М., рекомендувала: скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 18.11.2019 № 06-01-16/3874 задовольнити в повному обсязі, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2019 № 48506280, прийняте державним реєстратором Пєшковою О.М.
Колегія суддів звертає увагу, що положеннями п. 8 Порядку № 1128 визначені чіткі межі здійснюваного комісією розгляду, а саме: під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги.
Отже, при здійсненні такого розгляду Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації в силу приписів Порядку № 1128 обмежена доводами скарги, зокрема у даному випадку скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 18.11.2019 № 06-01- 16/3874.
В обґрунтування скарги Департаментом зазначено, що державним реєстратором здійснено реєстрацію нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, а саме: адмінбудівлі, гаража та критої автостоянки (загальна площа (кв.м): 106,7, Опис:          А-адмінбудівля, м/с-масандра; Б-гараж; б-прибудова; В-навіс критої автостоянки; Г-навіс критої автостоянки; Д-навіс критої автостоянки; Е-навіс критої автостоянки; Ж-навіс критої автостоянки; И-навіс критої автостоянки; К-навіс критої автостоянки, Л-навіс критої автостоянки; М-навіс критої автостоянки; Н-навіс критої автостоянки; О-навіс критої автостоянки; П-навіс критої автостоянки; Р-н критої автостоянки; 3-вбиральня; № 1-ворота; № 2-огорожа) за адресою: просп. Лушпи Михайла, будинок 7а, м. Суми, Сумська область, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1906366459101, запис право власності 33064509 від 19.08.2019 за ТОВ «СЕНС». Відповідно до декларації про готовність об`єкта експлуатації зазначена адреса по об`єкту: просп. Лушпи Михайла 7а, м. Суми. Зареєстроване майно знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер 5910136300:01:008:0107), що перебуває у комунальній власності зареєстрована за Сумською міською радою.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. 
Згідно з п. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістр теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.
Отже, звертаючись до Міністерства юстиції України із вказаною скаргою незаконність прийнятого державним реєстратором рішення Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради пов`язував із тим, що опис майна за адресою: просп. М. Лушпи, буд. 7а, в м. Суми Сумська область, дає підстави вважати, що частина об`єктів не є нерухомим майном, і відповідно, не підлягає державній реєстрації згідно з чинним законодавством.
У виконання п. 11 Порядку № 1128, яким суб`єкту оскарження та інших заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, надано право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду, ТОВ «СЕНС» після отримання 13.12.2019 листа Міністерства юстиції України про надходження скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на рішення державного реєстратора Пєшкової О.М. індексний номер: 48506280 від 04.09.2019, надано відповідні пояснення щодо обставин, викладених у скарзі.
У той же час, як встановлено вище, мотивуючи складений за наслідками розгляду скарги висновок Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації вказано, що відповідно до відомостей Державного реєстру, встановлено, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі заяви, в якій не міститься документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, виданого уповноваженим органом, що є порушенням п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, а отже рішення державного реєстратора підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням вимог у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень.
За наведених обставин колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 18.11.2019 № 06-01- 16/3874 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації досліджені питання, що не входили до спірного предмету, визначеного скаржником.
У той час, як доводам, які були покладені Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в основу висновків щодо протиправності рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2019 № 48506280, прийнятого державним реєстратором Білопільської міської ради Сумської області Пєшковою О.М., оцінка надана не була, у складеному за наслідками розгляду висновку будь-яких міркувань з цього приводу не наведено.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що надані ТОВ «СЕНС» пояснення стосувались виключно спірних питань, що містились у скарзі, а саме з приводу доводів Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради стосовно того, що частина зареєстрованих об`єктів не є нерухомим майном, що підлягає державній реєстрації.
При цьому слід виходити з того, що передбачене п. 11 Порядку № 1128 право особи подавати  пояснення по суті скарги не є формальною вимогою, а спрямоване на забезпечення права особи викласти позицію, яка має бути врахована при прийнятті рішення, висловити аргументи. 
Однак, враховуючи, що питання не підтвердження присвоєної об`єкту нерухомого майна адреси у скарзі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради не зачіпалось, позивач був позбавлений можливості надати пояснення з цього приводу. 
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що розгляд скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 18.11.2019 № 06-01- 16/3874 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації проведений із порушенням п. п. 8, 11 Порядку № 1128, внаслідок дослідження питань, що не були предметом скарги, та позбавлення ТОВ «СЕНС» можливості надати відповідні пояснення щодо них.
Крім того, колегія суддів зазначає, що положеннями ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо, зокрема, 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Із матеріалів справи встановлено, що скарга Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради № 06-01-16/3874 на рішення державного реєстратора Білопільської міської ради Пєшковою О.М. № 48506280 від 04.09.2019 подана 18.11.2019, а отже із порушенням встановленого 60-денного строку.
При цьому, посилання  Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на те, що про наявність вчиненої реєстраційної дії останній дізнався лише 02.10.2019 під час виконання службових завдань працівниками Департаменту після звернення ПрАТ «Сумбуд» від 18.09.2019, колегією суддів не приймаються, оскільки такі дані є відкритими та вносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, Міністерством юстицію України наведені обставини враховані не були, що призвело до задоволення скарги, яка подана без дотримання визначеного ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» строку для подачі таких скарги, що в силу п. 8 ч. 8 ст. 37 зазначеного Закону є підставою відмови у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що зазначені порушення розгляду скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради нівелюють відповідні наслідки та обумовлюють наявність достатніх правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 23/5 від 02.01.2020 «Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», прийнятого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.12.2019.
Стосовно висновків Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації щодо відсутності документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.
Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з п. 41 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що надувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Так, одним із документів, необхідних для державної реєстрації права власності є документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Втім, визначення яким конкретно документом повинно підтверджуватись присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси наведена норма не містить.
Відповідно до висновку, сформованого Вищим адміністративним судом України у постанові від 18.02.2016 у справі № 826/5/15 (№ К/800/24520/15) за відсутності в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку реєстрації визначення конкретного документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, державний реєстратор не може на власний розсуд вирішувати який з документів підтверджує такий факт, а який - ні.
Отже, слід виходити з того, що документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від форми, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити факт присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, зокрема довідки, виписки.
При цьому, суб`єкт розгляду скарги не позбавлений права оцінювати наведені обставини та надані на їх підтвердження документи.
Однак, враховуючи, що позивачем надано державному реєстратору, зокрема, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № СМ 142151350525 від 15.05.2015, відповідно до якого адреса об`єкту: просп. М. Лушпи, буд. 7а, в м. Суми Сумська область, позивач виконав вимоги Порядку реєстрації в частині надання державному реєстратору документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. 
За наведених обставин колегія суддів зазначає, що у ході судового розгляду справи не встановлено наявність у Міністерства юстиції України при розгляді скарги обґрунтованих підстав вважати, що присвоєння об`єкту нерухомого майна певної адреси є  непідтвердженим.
А отже, такі висновки відповідача колегія суддів вважає безпідставними.
На підставі викладеного слід дійти висновку, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України № 23/5 від 02.01.2020 «Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» прийнятий на підставі висновку, що складений не в межах розгляду, передбачених п. 8 Порядку № 1128, за наслідками розгляду скарги, поданої із порушення вставленого ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» строку, без врахування пояснень позивача, а отже наявні підстави для його скасування.
Суд першої інстанції вищенаведене не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.  
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ч. 1 ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, позивачем сплачено судовий збір під час подання позову в сумі 2101 грн. відповідно до квитанції № 34570 від 17.01.2020, та 3153 грн. - за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції № 91040 від 09.07.2020, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" - задовольнити
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 по справі № 480/379/20  скасувати.
          Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" - задовольнити.
          Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 23/5 від 02.01.2020 «Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" (ідент.код. 14012828) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 00015622) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі  12.03.21.