Ухвала
Іменем України    
 
16 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 753/21685/17
провадження № 61-1875ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року у складі судді: Голуб С. А., у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями, ОСОБА_3 , як правонаступника померлого відповідача ОСОБА_5 .
 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо залучення у справі № 753/21685/17 ОСОБА_3 як спадкоємця померлого ОСОБА_5 відмовлено.
 
30 липня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами.
 
Оскарженою ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Судом апеляційної інстанції перевірялися доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо незаконності ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року, якою було залучено до участі у цивільній справі ОСОБА_3 як правонаступника померлого відповідача ОСОБА_5 . За результатами перегляду вказаної ухвали суду першої інстанції Київським апеляційним судом 13 листопада 2019 року було прийнято постанову, якою оскаржувану ухвалу суду було скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в залученні правонаступника. Таким чином, Київським апеляційним судом не приймалася постанова, якою закінчено судовий розгляд справи та не ухвалювалось судове рішення по суті, оскільки після перегляду ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року справу було повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Тому постанова Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року не може бути переглянута за нововиявленими обставинами. 
 
04 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на  ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і направити справу для продовження розгляду до цього суду. 
 
08 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду доповнення до касаційної скарги.
 
Касаційна скарга та доповнення до неї мотивовано тим, що 01 липня 2020 року позивачі дізнались про існування доказу, який підтверджує існування нововиявленої обставини, яка не була відома апеляційному суду станом на день ухвалення постанови від 13 листопада 2019 року, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами. У разі, якщо б зазначені у заяві обставини були б відомі апеляційному суду, то 13 листопада 2019 року він ухвалив би інше рішення, а саме: залишив би ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року без змін. Суд апеляційної інстанції в порушення частини другої статті 427 ЦПК України розглянув питання відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою від 30 липня 2020 року тільки 11 січня 2021 року та незаконно відмовив у відкритті провадження за нововиявленими обставинами. Прийняте судом апеляційної інстанції рішення «про відмову у прийнятті заяви» не передбачено нормами ЦПК України. Судом застосовано статті 357, 423 ЦПК України, які не підлягають застосуванню та не застосовано частини другу та четверту статті 427 ЦПК України, які підлягають застосуванню. Також  ОСОБА_1 зазначає, що суддя апеляційного суду Голуб С. А. підлягала самовідводу (відводу) на підставі статей 36-37 ЦПК України від розгляду заяви про перегляд власної постанови від 13 листопада 2019 року, що не узгоджується з принципами неупередженості, недопустимості повторної участі судді у розгляді справи та безсторонності суду.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині першій статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 461/11703/15-ц (провадження № 61-2382св20) вказано, що «перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення. При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду. Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09 (провадження № 61-18192св18), від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19). Відповідно, не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами і судові рішення судів апеляційної інстанції, ухвалені за результатами апеляційного перегляду ухвал судів першої інстанції, якими не закінчено розгляд справи».
 
Встановивши, що постанова Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року не може бути переглянута за нововиявленими обставинами, апеляційним судом обґрунтовано відмовлено в прийнятті заяви позивачів про перегляд указаної постанови за нововиявленими обставинами.
 
Аргумент касаційної скарги про те, що суддя апеляційного суду Голуб С. А. підлягала самовідводу (відводу) на підставі статей 36-37 ЦПК України від розгляду заяви про перегляд власної постанови від 13 листопада 2019 року суд відхиляє. Оскільки відповідно до частини тринадцятої статті 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою та доповненнями до неї на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       В. І. Крат
 
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
 
                                                                                М. М. Русинчук