ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 р.	Справа № 643/13013/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мельникова І.Д., м. Харків, повний текст складено 07.10.20 року по справі № 643/13013/20
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Інспектора 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області ДПП Коритного Д.О.                
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області ДПП Коритного Д.О. (далі - відповідач), в якому просив суд визнати дії Інспектора 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області ДПП Коритного Д. О. щодо складання постанови серії ЕАМ № 2948963 від 09.08.2020 незаконними; скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2948963 від 09.08.2020 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 заяву ОСОБА_1 – повернуто позивачеві у зв`язку з не усуненням недоліків.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зауважує, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху він не отримував і взагалі про її існування йому не було відомо, хоча він повідомляв суд про адресу проживання та вказував номер мобільного зв`язку. Вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не дослідив причини повернення рекомендованого поштового повідомлення про вручення судового рішення та не вжив вичерпних заходів для належного повідомлення позивача про необхідність виконання судового рішення та усунення недоліків позовної заяви, зокрема, як можливість повторного надіслання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, так і інформування за допомогою телефонних засобів зв`язку. Разом з цим, суд дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило доступ позивача до правосуддя.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 КАС України.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем у встановлений судом строк не були усунуті недоліки, зазначені в ухвалі суду від 25.08.2020, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Інспектора 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області ДПП Коритного Д.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Копію ухвали Московського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 було направлено на адресу позивача, зазначену ним в адміністративному позові: 61068, м. Харків, пров. Конюшенний, 3.
Разом із тим, вищевказана ухвала повернулась до суду із відміткою “за закінченням терміну зберігання”.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Так, відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху позивачу не була вручена та повернута за "закінченням терміну зберігання", що є свідченням неможливості виконання позивачем зазначених в ухвалі суду недоліків.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у суду були відсутні підстави для повернення позовної заяви, оскільки позивач не отримав копію ухвали про усунення недоліків, а тому реально не мав можливості їх усунути.
Колегія суддів звертає увагу, що в своєму рішенні від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц Верховний Суд підкреслив, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом апеляційної інстанції. Такі відомості, які містилися в матеріалах справи, як про повернення суду апеляційної інстанції повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення “за закінченням терміну зберігання”, не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.
Відповідно до вимог ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, у справі “Bellet v. France”, Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі “Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії” від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі “Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії” від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд першої інстанції не був позбавлений можливості, в разі неотримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху, повторно направити таку ухвалу чи скористатися засобами електронної пошти, телефонного зв`язку, що зазначені в адміністративному позові, натомість формальний підхід до можливих способів повідомлення сторін в даному випадку є порушенням прав позивача та неналежне виконання судом своєї функції.
Вимога про застосування судом вичерпних заходів для належного повідомлення позивача про необхідність виконання ухвали суду підтверджена ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 по справі № 214/1763/19.
Виходячи з наведеного, оскільки поштове відправлення не було отримано позивачем, а судом першої інстанції не вжито вичерпних заходів для належного повідомлення позивача про необхідність виконання ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що позивач отримав ухвалу про залишення   позову без руху та не мав змогу та час усунути зазначені в ній недоліки.
Також, колегія суддів ваажає за необхідне зауважити на той факт, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
В свою чергу, з моменту повернення до суду конверту, в якій міститься ухвала про залишення позовної заяви без руху, із відміткою “за закінченням терміну зберігання” (відповідно до штампу 05.10.2020), п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви не пройшов, оскільки оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви прийнята 07.10.2020, що також свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву, чим порушив при винесенні рішення норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала від 07.10.2020 підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року по справі № 643/13013/20  скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області ДПП Коритного Д.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін