ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
іменем України

11 березня 2021 року

м. Харків

справа № 640/17026/18
провадження № 22-ц/818/689/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Кругової С.С.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – Комунальне підприємство «Харківводоканал»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу  Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на рішення   Київського   районного суду  м. Харкова   від  25 серпня   2020   року в складі судді  Губської Я.В.,    
у с т а н о в и в :

17 вересня 2018 року  ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі КП - «Жилкомсервіс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі – КП «Харківводоканал»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що  вона є власницею квартири  АДРЕСА_1 . КП "Жилкомсервіс" є балансоутримувачем даного будинку. 24 травня 2018 року сталося залиття її квартири. Актом комісії КП «Жилкомсервіс» № 422 від 24 травня 2018 року було встановлено, що причиною залиття є прорив трубопроводу системи холодного водопостачання на горищі житлового будинку над квартирою АДРЕСА_2 . Унаслідок залиття її квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки в ній стало неможливо мешкати. Згідно зі звітом про оцінку майна від 18 червня 2018 року, складеного експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промексперт» (далі - ТОВ «Промексперт») вартість ремонту визначена у розмірі 36 442,00 грн, розмір майнової шкоди складає 34 551,00 грн. Також, внаслідок залиття вона зазнала моральних страждань, відчувала моральне пригнічення, оскільки була змушена змінити свій звичний спосіб життя, витрачати кошти на проведення експертизи, збирання документів для подання позовної заяви, була позбавлена можливості повного мірою користуватись належним їй майном, оскільки внаслідок залиття квартири були пошкоджені ключові комунікації, які необхідні для нормальної життєдіяльності людини (неможливість користування кухнею, ванною кімнатою та туалетом, відсутність світла в зазначених кімнатах). Моральну шкоду, завдану залиттям квартири, ОСОБА_1 оцінила у 5 000,00 грн. 
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з КП «Жилкомсервіс» на її користь на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 34 551,00 грн, на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5 000,00 грн, 1 500,00 грн витрат за проведення експертизи, 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

08 квітня 2019 року Амєрова А.В. – представник КП «Жилкомсервіс» подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволені позовних вимог відмовити. 
Відзив мотивовано тим, що  за договором № 16/2 в редакції від 29 грудня 2011 року КП «Жилкомсервіс», яке не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, доручає, а КП «Харківводоканал» приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення.  

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволено частково. Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 34 551,00 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 3 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та судовий збір в розмірі 704,80 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що КП «Жилкомсервіс» належним чином не виконувало своїх обов`язків щодо своєчасного проведення поточного та капітального ремонту житлового фонду та інженерного обладнання в будинку позивача, в результаті чого відбулось залиття квартири ОСОБА_1 , чим останній було завдано майнову шкоду. 
Задовольняючи частково вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок неналежного утримання відповідачем внутрішньобудинкових систем позивачу завдано душевних страждань, вона була позбавлена можливості користуватися власним житлом та вимушена додатково витрачати кошти для усунення наслідків такого залиття.

16 жовтня 2020 року КП «Жилкомсервіс» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що тягар з належного утримання майна у багатоквартирному будинку покладено на власників, наймачів житлових приміщень, в тому числі і на власника квартири АДРЕСА_1 . Тобто, трубопровід системи холодного водопостачання знаходиться у співвласності усіх власників квартир цього будинку. Прорив системи холодного водопостачання стався через недбалість власників (наймачів) багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , оскільки пасивна поведінка останніх в свою чергу має всі ознаки бездіяльності. Крім того, КП «Жилкомсервіс» не являється виконавцем послуг з холодного водопостачання. На них покладено обов`язок щодо надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків тобто балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо. Обов`язок щодо надання послуги з холодного водопостачання, утримання внутрішньобудинкових мереж у належному технічному стані та здійснення їх обслуговування і ремонту, а також тягар щодо відшкодування збитків, завданих майну або приміщенню споживачів внаслідок неналежного надання або ненадання послуг та відшкодування моральної шкоди має бути покладено на КП «Харківводоканал».

В грудні 2020 року ОСОБА_2 – представник ОСОБА_1 та Стельмах Олена Сергіївна – представник КП «Харківводоканал» подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відзиви мотивовані тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власницею квартири  АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» балансоутримувачем будинку, де розташована квартира позивача, є КП «Жилкомсервіс» і він же є виконавцем послуг з управління будинком, спорудою та групою будинків. 

Згідно з договором № 16/2 в редакції від 29 грудня 2011 року, укладеним між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківводоканал», останній виконує технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, яке включає в себе аварійно-диспетчерське обслуговування - роботи, пов`язані з негайним усуненням несправностей та пошкоджень внутрішньобудинкових систем водопостачання, а також ліквідацію аварійних ситуацій на внутрішьобудинкових системах водопостачання.

Умовами договору № 16/2 в редакції від 29 грудня 2011 року не передбачено обов`язку КП «Харківводоканал» проведення поточного і капітального ремонтів, так як роботи капітального характеру проводить КП «Жилкомсервіс» (п. 2.1.8 Договору № 16/2 в редакції від 29 грудня 2011 року).
24 травня 2018 року відбулось залиття квартири ОСОБА_1 .

Згідно з актом обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеним комісією КП «Жилкомсервіс» № 422 від 24 травня 2018 року, встановлено, що причиною залиття став прорив трубопроводу системи холодного водопостачання на горищі житлового будинку над квартирою АДРЕСА_2 . Встановлені пошкодження внаслідок залиття: в приміщенні кухні помітні сліди залиття, через намокання стався обвал навісної стелі з гіпсокартону площею близько 8 м2, а також відшарування шпалер на стінах площею близько 10 м2, пошкоджено підлогове покриття з керамічної плитки; в приміщенні коридору на стелі і стінах помітні сліди залиття площею близько 10 м2. В результаті намокання в деяких місцях відбулася деформація підлогового покриття з ламінату. В результаті залиття в приміщеннях кухні, коридору, ванної та туалетної кімнат намокла електропроводка, у зв`язку з цим освітлення відсутнє. Працівниками КП «Харківводовідведення» виконанні роботи по заміні аварійної дільниці трубопроводу на пластик, водопостачання жилого будинку в робочому стані (а. с. 11).
Згідно з звітом про визначення розміру матеріального збитку, спричиненого залиттям квартири АДРЕСА_1 ) від 18 червня 2018 року, складеного експертом ТОВ «Промексперт», сума майнової шкоди складає 34 551,00 грн.
Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 9402 від 09 серпня 2019 року встановлено, що розмір завданих матеріальних збитків, спричинених позивачу в квартирі АДРЕСА_1 внаслідок залиття, яке сталося 24 травня 2018 року, становить 43 580,00 грн. Також, вказано, що натурним обстеженням приміщень квартири, а також вивченням наданих на дослідження матеріалів встановлена наявність ушкоджень, викликаних залиттям квартири.
Моральну шкоду, завдану залиттям квартири, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення, ОСОБА_1 оцінила у 5 000,00 грн. 
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 1166 ЦК України визначено, що  особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Частиною другою цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV (тут і далі у редакції на день залиття) (далі - Закон № 1875-ІV ) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Статтею 19 Закону № 1875-ІV встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Згідно із пунктами 4, 5, 6 частини другої статті 24 Закону № 1875 -ІV  балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Відповідно до пунктів 2, 5, 7, 10 частини 2 статті 21 Закону № 1875-ІV на експлуатуючій організації, як на виконавцеві послуг, лежить обов`язок здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.
Рівень та якість надання відповідних послуг передбачено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 46 (далі - Правила).
Відповідно до пункту 2 Правил технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.
На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» балансоутримувачем вказаного будинку є КП «Жилкомсервіс». Цим же рішенням визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя, а КП «Харківські теплові мережі» - як виконавця послуг з їх утримання.
29 грудня 2011 року між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківводоканал» укладено Договір № 16/2, відповідно до умов якого на КП «Жилкомсервіс» покладено обов`язок своєчасно, в межах своєї компетенції, організовувати проведення поточного та капітального ремонту житлового фонду та інженерного обладнання (пункт 2.1.8.). 
Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Встановивши, що КП «Жилкомсервіс» не виконало своїх обов`язків щодо своєчасного, в межах своєї компетенції, проведення поточного та капітального ремонту житлового фонду та інженерного обладнання, в результаті чого відбулось залиття квартири ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , чим останній було завдано шкоду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з урахуванням моральних страждань позивача.
Враховуючи характер та обсяг душевних страждань позивача, вимушеність змін у її житті внаслідок бездіяльності балансоутримувача будинку, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Посилання КП «Жилкомсервіс» на обов`язок власників квартир забезпечувати технічне обслуговування будинку є неспроможними з огляду на те, що публічним договором про надання житлово-комунальних послуг, укладеним між КП «Жилкомсервіс» та споживачами (власниками житлових і нежитлових приміщень, які знаходяться на балансі територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради), встановлено зобов`язання саме КП «Жилкомсервіс» утримувати внутрішньобудинкові мережі у технічному належному стані, вживати своєчасних заходів для ліквідації аварійних ситуацій тощо. Уклавши з КП «Харківводоканал» договір від 29 грудня  2011 року № 16/2, КП «Жилкомсервіс» залишилось відповідальним у повному обсязі перед ОСОБА_1 за порушення публічного договору про надання житлово-комунальних послуг.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції, немає.

Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, заявлених ОСОБА_2 – представником ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, то слід зазначити таке.
Згідно статей 15, 133, 137 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію додаткової угоди до Договору № 15/08/18 про надання правової допомоги адвокатом від 15 серпня 2018 року про продовження терміну дії договору: додаток № 2 до договору № № 15/08/18 про надання правової допомоги адвокатом від 15 серпня 2018 року; Ордер на представництво в суді апеляційної інстанції; копію квитанції щодо сплати винагороди адвокату; копію Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору № 15/08/18 про надання правової допомоги адвокатом від 15 серпня 2018 року та рахунок- Фактуру № 07/12/20.
Обсяги правової допомоги, наданої адвокатом клієнту визначено у акті прийому-передач, відповідно до якого адвокатом здійснено наступні дії з зазначенням кількості годин: аналіз апеляційної скарги № 640/17026/18, підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі № 640/17026/18, вартість послуг – 2 000,00 грн.
Матеріали справи свідчать, що ці дії фактично вчинені представником позивача, вона надала відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. 
Враховуючи, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, дані витрати підлягають стягненню з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 .
Оскільки, КП «Жилкомсервіс» не заявило клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, суд не має підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню.
Відповідно до правової позиції, висловленої Касаційним цивільним судом Верховного суду у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 522/24585/17, суд, ураховуючи принципи дистозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс»– залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2020 року - залишити без змін.

Стягнути з комунального підприємства «Жилкомсервіс» (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд.35, код ЄДПРОУ: 34467793) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 2 000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок ) судових витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 11 березня 2021 року.
Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака 
С.С. Кругова