ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 березня 2021 року           справа №200/2299/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів:  Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року (повний текст складено 10 квітня 2020 року, у м. Слов`янську)  у справі  № 200/2299/20-а (головуючий І інстанції суддя Тарасенко І.М.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області  про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії,

                                                         ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.02.2020 року звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.01.2020 № 5 про відмову в перерахунку йому пенсії; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років з 01.01.2020 з розрахунку 90 % від місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Донецької області від 29.07.2019 року № 18-82-463 без обмеження максимального розміру пенсії; зобов`язати відповідача виплатити різницю у пенсії між нарахованою та виплаченою за період 12 останніх місяців (а.с. 1-6).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 5 від 03.01.2020 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років з 01.01.2020 року з розрахунку 90 відсотків від місячного заробітку, зазначеного у довідки прокуратури Донецької області від 29.07.2019 року № 18-82-463 без обмеження максимального розміру пенсії.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області виплатити ОСОБА_1 різницю у пенсії між нарахованою та виплаченою за період 12 останніх місяців.
Вирішено питання відшкодування судових витрат (а.с. 52-56).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у відзиві на позов управлінням більш детально вказано, чому неможливо перерахувати пенсію позивачу. Але суд першої інстанції з усього виніс тільки одну фразу, що «на даний момент не визначено механізму перерахунку пенсій працівникам прокуратури», зовсім незважаючи на інші аргументи.
Крім того, задовольняючи позовні вимоги позивача, суд не врахував, що виплата різниці у пенсії між нарахованою та виплаченою пенсією за період 12 останніх місяців не відповідає ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», якою визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Тобто, на момент виникнення права на перерахунок пенсії та виплати різниці з неї настає 13 грудня 2019 року, тобто з моменту набрання чинності рішення Конституційного Суду України.
Також  зазначає, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 визначає лише умови проведення перерахунку пенсії. Вказана норма не встановлює механізм проведення такого перерахунку. 
Позивачем на адресу суду надіслано письмовий відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч. 1  ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 квітня 2015 року знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України. Позивач з огляду на довідку № 0000215029 від 09 липня 2018 року є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецька до м. Краматорськ Донецької області (а.с. 8-12, 15).
З серпня 1986 року до теперішнього часу позивач працює в органах прокуратури України. Наразі на посаді прокурора відділу прокуратури Донецької області.
ОСОБА_1 з лютого 2002 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру».
З 01 квітня 2015 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України (а.с. 32).
У липні 2019 року Прокуратурою Донецької області позивачу видано довідку від 29.07.2019 року № 18-82-463 про складові заробітної плати, що враховуються для перерахунку пенсії (а.с. 39). 
31 липня 2019 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівника прокуратури, надавши довідку про складові заробітної плати № 18-82-463 від 29.07.2019 року та довідку про складові заробітної плати за будь-які 24 місяці підряд перед зверненням за пенсією № 18-82-463 від 29.07.2019 року (а.с. 37-41).
Рішенням управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 139 від 09.08.2019 року з підстав відсутності постанов Кабінету Міністрів України, які визначають порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії (а.с. 42).
27 грудня 2019 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою про перерахунок пенсії за нормами Закону України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (а.с. 43-44).
Рішенням управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 5 від 03.01.2020 року позивачу знову відмовлено в перерахунку пенсії. Відмову мотивовано тим, що на даний момент не визначено механізму перерахунку пенсії працівникам прокуратури.  Також вказано, що, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) набрало чинності 13.12.2019, тому надана для перерахунку копія довідки про заробітку плату від 31.07.2019 року (по якій прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 139) не може бути застосована для перерахунку пенсії відповідно до заяви № 12230 від 27.12.2019 року (а.с. 49).
Колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги такими, що підлягають  частковому задоволенню з огляду на наступне.
Частиною другої статті 19 Конституції України встановлено: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За унормуванням статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
На час призначення ОСОБА_1 пенсії (лютий 2002 року) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).
Відповідно до частини першої цієї статті Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно  від  віку.  Пенсія призначається в розмірі  80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах  пенсія  збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Згідно із частиною дванадцятою вказаної статті Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14 жовтня 2014 року ухвалено Закон «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі Закону № 1697-VІІ.
У первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:
- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
- положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
За змістом статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Зазначене Рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів ПФУ із заявами про перерахунок пенсії.
Проте, пенсійний орган відмовляє заявникам у задоволенні заяв про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявників права на перерахунок пенсії, але зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Відмовляючи в перерахунку пенсії прокурорам, пенсійний орган, серед іншого, посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», за змістом пункту 7 якої зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Прокуратуру».
При цьому заявники просять здійснити перерахунок їхніх пенсії з урахуванням норм Постанови № 657 (така підстава зазначена при видачі довідки), яка не містить жодних обмежень.
Доводи пенсійного органу про те, що після набрання чинності Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року.
Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.
Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах.
Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на уряд.
Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Рішення суду Кабінетом Міністрів України  так і не було виконано.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача.
Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019.
Твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону № 1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.
Крім того, постанова № 657 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».
Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Донецької області від 29.07.2019 року № 18-82-463.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року у зразковій справі № 560/2120/20.
Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо дати, з якої пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача.
Колегія суддів звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», ?- тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).
Тому частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015-12.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що:
перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;
відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, а відтак суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019. Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.
Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягають перерахунку пенсії та чи підлягають зазначені пенсії перерахунку без обмеження їх граничного розміру.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.
Тому питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Колегія суддів зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив їй у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Також, відповідач ще не приймав рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи щодо права позивача на перерахунок пенсії за вислугою років, проте помилково визначена дата з якої підлягає цей перерахунок та не надано оцінки щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром, та помилково зазначено про наявність в позивача права на виплату різниці в пенсії за минулий час за 12 місяців, що є підставою для скасування рішення в частині із прийняттям нової постанови.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за подання позовної заяви, то відповідно до ст. 139 КАС України суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись статями 139, 308,  311, 315, п. 2, 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,       
                              
                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області  – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі  № 200/2299/20-а – скасувати в частині визначення дати, з якої повинен бути здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , та відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром, та виплати різниці в пенсії за минулий час за 12 місяців.
В цій частині прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1  задовольнити частково.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з 13.12.2019 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1  пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ на підставі довідки Прокуратури Донецької області від 29.07.2019 року № 18-82-463.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, код ЄДРПОУ 23346787) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 20 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне  судове  рішення  складено  29 березня 2021 року.

Головуючий  суддя                                                                                         Г.М. Міронова                   
                                                                                                                                            
Судді                                                                                                                І.В. Геращенко

                                                                                                                         Е.Г. Казначеєв