У Х В А Л А
15 березня 2021 року
м. Київ
справа № 278/1360/20
провадження № 61-18151ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського районного суду від 17 серпня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирній черзі,
В С Т А Н О В И В :
07 грудня 2020 року Військова частина НОМЕР_1 (далі — В/ч НОМЕР_1 , військова частина) звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 грудня2020 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, заявнику запропоновано подати касаційну скаргу, у якій зазначити: підстави касаційного оскарження рішення суду відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України та подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з обгрунтуванням поважності причин пропуску такого пропуску.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 грудня 2020 року заявник надіслав клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження та усунення недоліків касаційної скарги.
В уточненій касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, оскільки суди ухвалили помилкові рішення, військова частина діяла відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Житлового кодексу Української РСР.
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.
У частині другій статті 389 ЦПК України визначено підстави касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України. 
У поданій касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не зазначив підстави оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України. 
В/ч НОМЕР_1 не виконала вимоги ЦПК України щодо зазначення підстав касаційного оскарження, тому касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирній черзівизнати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              А. С. Олійник