УХВАЛА

18 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 620/2337/20
адміністративне провадження № К/9901/4323/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №620/2337/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт-1» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
09.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №620/2337/20.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.
Скаржником зазначено, що підставою звернення до суду з касаційною скаргою є пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
На думку скаржника, судами першої та апеляційної інстанцій порушено п.п. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20, п. 61.1 ст. 61, п.п. 62.1.2. п. 62.1 ст. 62, п. 71.1 ст. 71, п. 74.1, п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу Укарїни, п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Укарїни від 11.12.2019 №1165.
При цьому судами попередніх інстанцій не враховано висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №540/2077/18, від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, від 03.03.2020 у справі №240/3665/19, від 08.10.2020 у справі №280/2284/20.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
З урахуванням положень ст. ст. 328, 330 КАС України касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
У разі подання касаційної скарги на підставі п.1 ч.4 ст.328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Разом з тим, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не зазначено, у чому саме полягало порушення судами попередніх інстанцій норм права. Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи та висловлення незгоди з судовими рішеннями.
Крім того, встановлено, що касаційну скаргу подано на судові рішення у справі незначної складності, однак, посилання на наявність обставин, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржником не зазначено.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №620/2337/20 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва