ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/10857/16-ц	Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М. 	
Провадження № 22-ц/817/100/21 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 351000000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Парандюк Т. С., 
за участю секретаря - Боднар Р.В. 
та сторін: представника заявника ОСОБА_1 — адвоката Осіва П.В., представника АТ “Універсал Банк” - Багрія Ю.М., приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/10857/16-ц за апеляційними скаргами Акціонерного товариства “Універсал Банк” та ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року, ухвалену суддею Сташків Н.М., повний текст якої складений 21 жовтня 2020 року, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536 та постанову від 28 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності, -
В С Т А Н О В И В:
у червні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, яка була змінена під час розгляду справи, про визнання неправомірними дій приватного виконавця Мелиха Анатолія Івановича про оцінку майна боржника — нежитлове торгово-офісне приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536, яке об`єднує такі виконавчі провадження: ВП №59596455, №59596801; скасування постанови приватного виконавця Мелиха Анатолія Івановича від 28 листопада 2019 року ВП №59596455 про призначення суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; визнання недійсною оцінку нерухомого майна - нежитлове торгово-офісне приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 13, вартістю 1 065 789 гривень (без ПДВ) та належить ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності — Товариством з обмеженою відповідальністю “Захід-експерт”, станом на 03 січня 2020 року у межах процедури виконавчого провадження.
В обґрунтування вказаної скарги ОСОБА_1 зазначив, що винесенню виконавцем оскаржуваної постанови передувала постанова про арешт майна боржника від 27 листопада 2019 року, а тому, виконавцем порушено вимоги ст.57 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки не дотриманий 10-денний строк, передбачений для досягнення згоди сторін виконавчого провадження щодо вартості майна. Також виконавцем порушено принцип законності, оскільки резолютивна частина виконавчого документа в оскаржуваній постанові викладена не в точній відповідності із виконавчим документом, що ставить під сумнів її дійсність. Щодо проведення самої оцінки, то оцінювач ознайомився з оскаржуваною постановою лише 02 грудня 2019 року та договір виконавця з оцінювачем укладено також 02 грудня 2019 року, а у висновку зазначено, що об`єкт був оглянутий оцінювачем 27 листопада 2019 року, тобто коли підстави для такого огляду були відсутні, і це суперечить вимогам п.51 Національного стандарту №1 “Загальні засади оцінки майна і майнових прав”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440. Також у звіті оцінювач зазначив орієнтовний рік побудови приміщення 1950 рік при тому, що в технічній документації зазначений точний рік побудови будівлі - 1890 та роки проведення її реконструкції - 1930 та 1965. Звіт містить необґрунтовані твердження про незадовільний стан будівлі, розмір поправки на торг 20% замість 17%, визначення стану, типу та якості оздоблення як задовільного та внаслідок цього заниження коефіцієнта на 15%. Для визначення оцінки застосовано лише порівняльних підхід, що не відповідає п.п.35-38 Національного стандарту №1. На підставі зазначеного скаржник вважає, що вказані недоліки вплинули на визначення вартості його майна та заниження ціни, що призвело до порушення його прав.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 — задоволено частково.
Визнано недійсною оцінку нерухомого майна - торгово-офісного приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 065 789 гривень, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності — Товариством з обмеженою відповідальністю “Захід-експерт”, станом на 03 січня 2020 року у межах процедури виконавчого провадження.
У задоволенні вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536 та скасування постанови від 28 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності — відмовлено.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство “Універсал Банк” просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року у справі №607/10857/16-ц — в частині “визнання недійсною оцінку нерухомого майна - торгово-офісного приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 065 789 гривень, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності — Товариством з обмеженою відповідальністю “Захід-експерт”, станом на 03 січня 2020 року у межах процедури виконавчого провадження”, решту частину резолютивної частини ухвали — залишити без змін; винести постанову, якою задовольнити апеляційну скаргу АТ “Універсал Банк” та визнати дійсною оцінку нерухомого майна - торгово-офісного приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 065 789 гривень, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності — Товариством з обмеженою відповідальністю “Захід-експерт”, станом на 03 січня 2020 року у межах процедури виконавчого провадження, стягнути з скаржника-боржника (відповідача) — ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер — НОМЕР_1 на користь АТ “Універсал Банк” суму сплаченого судового збору у сумі 2 102 гривні, посилаючись на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке полягає в неповному та неправильному встановлені обставин, які мають надважливе значення для вирішення поданої скарги, а також неправильному застосуванні норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги АТ “Універсал Банк” зазначило, що згідно рецензії, виконаної ПП “Експертоцінка” від 11 березня 2020 року, Звіт про оцінку майна виконаний ТОВ “Захід-експерт” класифікується як такий, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. На підтвердження об`єктивності ринкової ціни арештованого майна боржника, звертають увагу на те, що арештоване та оцінене нерухоме майно боржника виставляється на електронні торги за стартовою ціною. Сама природа електронних торгів передбачає, що стартова ціна арештованого майна може, як знизитись, так і збільшитись. Сама ринкова ціна (ціна продажу) формується самостійно у вигляді наявності потенційних покупців, які впливають на таке ціноутворення — шляхом підняття ціни під час активних торгів, так і зниження, коли відсутнє зацікавлення учасників ринку, і в свою чергу відсутність допущених учасників торгів. Звертають увагу на те, що при реалізації торгово-офісного приміщення АДРЕСА_3 , на електронних торгах 12 березня 2020 року зареєструвався та сплатив гарантійний внесок лише один учасник, якого було допущено до участі в торгах. Сам ринок, у вигляді учасників торгів, сформував ринкову ціну, яка і вважається достовірною. Зокрема, стартову ціну не було піднято в ході торгів учасниками, а також реалізація відбулась без проведення уцінок в сторону зменшення ціни. Також зазначають, що визначення актуальної оцінки будь-якого майна — це суцільний суб`єктивізм, невизначеність та завжди багато непорозумінь. Тому, визначена стартова (початкова) вартість ПІ в 1 065 789,00 гривень — не є порушенням прав Скаржника-Боржника, а оскарження оцінки — після спливу значного періоду часу, буде неправильним та таким, що суперечить суворим реаліям сьогоденнішнього ринку нерухомості та його правилам щодо ціноутворення. Вказують, що Звіт про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна - торгово-офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний 24 квітня 2020 року суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , згідно з яким вартість майна становить 1 885 505 гривень — не слід брати до уваги, без дослідження та з`ясування всіх обставин.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить прийняти постанову про залишення ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року у справі №607/10857/16-ц в частині визнання недійсною оцінки нерухомого майна торгово-офісного приміщення загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 065 789 гривень, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю “Захід-експерт”, станом на 03 січня 2020 року у межах процедури виконавчого провадження — без змін, а апеляційну скаргу АТ “Універсал Банк” - без задоволення, посилаючись на те, що ухвала в частині визнання недійсною оцінки нерухомого майна торгово-офісного приміщення загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 065 789 гривень, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю “Захід-експерт”, станом на 03 січня 2020 року у межах процедури виконавчого провадження, постановлено на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, які мають значення для справи, з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Вказує, що в оскаржуваній ухвалі повністю відображено позицію усіх учасників провадження в тому числі АТ “Універсал Банк”. Також, апелянтом не наведено жодного доводу на спростування мотивів, які викладені в оскаржуваній ухвалі, якими суд першої інстанції обґрунтував оскаржувану ухвалу.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року у справі №607/10857/16-ц (в частині відмови у задоволенні вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536 та скасування постанови від 28 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності) та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536 та скасування постанови від 28 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності — задоволити, визнати неправомірними дії приватного виконавця Мелиха Анатолія Івановича про оцінку майна боржника — нежитлове торгово-офісне приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536, яке об`єднує такі виконавчі провадження: ВП №59596455, №59596801; скасувати постанову приватного виконавця Мелиха Анатолія Івановича від 28 листопада 2019 року ВП №59596455 про призначення суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що вона в частині відмови у задоволенні вимог постановлена при невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному встановленні обставин справи та з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що приватний виконавець до закінчення строку, який визначений ст.57 Закону України “Про виконавче провадження”, призначив суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, чим порушив порядок визначення вартості арештованого майна боржника, що свідчить про неправомірність дій виконавця по визначенню вартості арештованого майна, адже, 27 листопада 2019 року було проведено опис майна боржника, а 28 листопада 2019 року винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності, і ОСОБА_1 не був повідомлений про проведений 27 листопада 2019 року опис його майна та не отримував даної постанови, а тому, він позбавлений права щодо визначення вартості описаного майна, яке гарантоване ст.57 ЗУ “Про виконавче провадження”. Отже, приватний виконавець діяв всупереч вимогам закону, що свідчить про неправомірність дій приватного виконавця Мелиха А.І. про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536. Наведене спростовує висновок суду першої інстанції щодо правомірності дій виконавця про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні та свідчить, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Також вказує, що суд порушив норми процесуального законодавства, оскільки, йому було відмовлено у приєднанні доказу: Рецензії №1009-2020 від 09 жовтня 2020 року, яку він отримав 10 жовтня 2020 року, тобто після подання скарги та закінчення строку на подання доказів, що свідчить про неможливість подання доказу у строк, який визначено законом та поважність пропуску строку з причин, що не залежали від ОСОБА_1 . Приватний виконавець перерахував АТ “Універсал Банк” кошти в сумі 763 769,22 гривень (еквівалент 27 170,73 доларів США), як повернення стягувачеві заборгованості, тобто однією сумою, як це зазначено в оскаржуваній постанові від 27 листопада 2019 року, а не трьома окремими сумами: 24 861,79 доларів США — сума кредиту, що стягується достроково; 560 доларів США — прострочена заборгованість за кредитом; 1 715,47 доларів США — прострочена заборгованість за відсотками, як це було зазначено у рішенні у справі №607/10857/16-ц та виконавчому листі, який виданий 07 квітня 2017 року. Вказане порушення привело до того, що стягувач зарахував кошти, які отримані від приватного виконавця, не на погашення заборгованості по кредиту, що підтверджується довідкою АТ “Універсал Банк” від 22 квітня 2020 року №38643, а також перепискою засобами електронної пошти між ОСОБА_1 та працівником АТ “Універсал Банк” Фурсенко Тетяною. Тому, з наведеного вбачається, що заборгованість по кредиту ОСОБА_1 по кредитному договору №11/127-к від 18 квітня 2007 року становить 16 231,13 доларів США, однак, рішенням від 12 січня 2017 року у справі №607/10857/16-ц стягнуто усю заборгованість по кредиту. Враховуючи, що приватний виконавець виконавець у постанові від 28 листопада 2019 року не правильно вказав резолютивну частину виконавчого документу і, як наслідок перерахував стягувачу кошти без урахування структури заборгованості, яки визначена рішенням суду, то стягувач здійснив зарахування отриманих коштів на іншу заборгованість.
У судовому засіданні представник АТ “Універсал Банк” - Багрій Ю.М. та приватний виконавець Мелих А.І. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній, а апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнали.
Представник ОСОБА_1 — адвокат Осів П.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній, а апеляційної скарги АТ “Універсал Банк” не визнав, вважаючи ухвалу суду в частині задоволених вимог законною та обґрунтованою.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що обґрунтованими є вимоги скарги про визнання недійсною оцінки нерухомого майна - торгово-офісного приміщення загальною площею 58,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 065 789 грн., яке належить на праві власності ОСОБА_1 , проведену суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю “Захід-експерт”, станом на 03 січня 2020 року у межах процедури виконавчого провадження, оскільки звіт про оцінку майна не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 “Загальні засади оцінки майна і майнових прав”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі Національний стандарт № 1), зокрема оцінка проведена з застосуванням одного лише порівняльного підходу, при цьому достатньо не обґрунтовуючи застосування інших підходів, а саме дохідного та витратного. Також суб`єктом оціночної діяльності не дотримано вимог п.51 Національного стандарту № 1, а саме процедури проведення оцінки. Крім того, помилкове зазначення року побудови вплинуло на неправильне визначення відсотку фізичного зносу житлового будинку.
Разом із тим, суд не погодився з доводами скаржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536 та скасування постанови від 28 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності, оскільки дії виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця, а невідповідності оскаржуваної постанови резолютивній частині виконавчого документа не призвели до порушення прав заявника. 
Суд взяв до уваги, що в оскаржуваній постанові дійсно зазначено про солідарне стягнення судового збору замість стягнення його порівну, однак сума стягнення — 5 365,53 грн. повністю відповідає змісту виконавчого документа, саме така сума судового збору відповідно до розпорядження виконавця була визначена для розподілу стягнутих з боржника коштів у рахунок судового збору і саме ця сума перерахована виконавцем у користь АТ “Універсал банк” згідно з платіжним дорученням. Таким чином, суд дійшов до висновку, що виконавець під час винесення постанови від 28 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб та порядок, передбачений Законом України “Про виконавче провадження”.
Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства “Універсал Банк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства “Універсал Банк” 27 170 (двадцять сім тисяч сто сімдесят) доларів США 73 центи заборгованості за кредитним договором №11/127-К від 18 квітня 2007 року, з яких: 24 861,79 доларів США - сума кредиту, що стягується достроково, 560 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 1 715,47 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками. Стягнуто порівну з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства “Універсал Банк” 10 731,05 гривень понесеного судового збору - по 5365 (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 53 копійки з кожного.
07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/10857/16-ц, боржником у якому зазначений ОСОБА_1 , стягувачем - Публічне акціонерне товариство “Універсал Банк”, резолютивна частина рішення “Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства “Універсал Банк” 27 170 (двадцять сім тисяч сто сімдесят) доларів США 73 центи заборгованості за кредитним договором №11/127-К від 18 квітня 2007 року, з яких: 24 861,79 доларів США - сума кредиту, що стягується достроково, 560 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 1 715,47 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками. Стягнути порівну з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства “Універсал Банк” 10 731,05 гривень понесеного судового збору - по 5 365 (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 53 копійки з кожного” (том 1, а.с. 13).
Як убачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2019 року ВП №59596455, приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом Анатолієм Івановичем розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа №607/10857/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про “Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ “Універсал Банк” 27 170,73 доларів США заборгованості за кредитним договором №11/127-К від 18 квітня 2007 року, та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ “Універсал Банк” 10 731,05 грн. судового збору - по 5 365,53 грн. з кожного”, боржник — ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство “Універсал Банк” та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №607/10857/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про “Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ “Універсал Банк” 27 170,73 доларів США заборгованості за кредитним договором №11/127-К від 18 квітня 2007 року, та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ “Універсал Банк” 10 731,05 грн. судового збору - по 5 365,53 грн. з кожного” (том 1, а.с. 14).
Також, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2019 року ВП №59596801 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом Анатолієм Івановичем розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа №607/3736/18, виданого 13 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про “Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ “Універсал Банк” 2 923,50 доларів США заборгованості, що еквівалентно 82 208,82 грн. по курсу НБУ на 01 листопада 2018 рік та сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.”, боржник — ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство “Універсал Банк” та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (том 1, а.с. 16).
Постановою виконавця від 19 липня 2019 року зазначені виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №59603536 (том 1, а.с. 17).
Постановою виконавця від 19 липня 2019 року ВП №59596455 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (том 1, а.с. 172).
27 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом Анатолієм Івановичем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів боржника) ВП №59596455, згідно з якою описано та накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: торгово-офісні приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 13 (том 1, а.с. 19-21).
27 листопада 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 здійснено огляд об`єкту оцінки нерухомого майна торгово-офісні приміщення 13, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
28 листопада 2019 року АТ “Універсал банк” звернувся до виконавця з заявою, в якій зазначив, що між ним та боржником ОСОБА_1 неодноразово проводились переговори щодо досягнення згоди про вартість майна, однак такої згоди не досягнуто, у зв`язку з чим стягувач просив призначити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оціночних робіт (том 1, а.с. 173).
28 листопада 2019 року виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (том 1, а.с. 22-23).
Відповідно до вказаної постанови виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа №607/10857/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про “Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ “Універсал Банк” 27 170,73 доларів США заборгованості за кредитним договором №11/127-К від 18 квітня 2007 року, та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ “Універсал Банк” 10 731,05 грн. судового збору - по 5 365,53 грн. з кожного” встановлено, що оцінка описаного майна потребує спеціальних знань та здійснюється суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, у зв`язку з чим постановлено призначити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ “Захід-експерт”, якому надати висновок з питань встановлення торгово-офісних приміщень, загальною площею 58,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшої реалізації на електронних торгах, та звіт. Попередити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ “Захід-експерт” в особі ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність. Постанова містить зазначення дати ознайомлення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ “Захід-експерт” в особі Гайдамахи Ігоря Мирославовича з цією постановою — 02 грудня 2019 року.
02 грудня 2019 року між виконавцем та ТОВ “Захід-експерт” в особі Гайдамахи Ігоря Мирославовича укладено договір 02/12-3 на проведення незалежної оцінки майна (том 1, а.с. 24).
03 січня 2020 року ТОВ “Захід-експерт” за підписом директора Гайдамахи Ігоря Мирославовича складено звіт про оцінку майна - торгово-офісного приміщення, що належить ОСОБА_1 , та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із висновком про вартість цього майна, яка визначена в розмірі 1 065 789 гривень (том 1, а.с. 25-92).
У підрозділі 1.1 звіту зазначено дату надходження матеріалів — 02 грудня 2019 року, дату проведення огляду — 27 листопада 2019 року.
У підрозділі 3.1 визначено технічну характеристику будівлі, в якій зазначено рік її побудови - орієнтовно 1950 рік.
У матеріалах скарги наявна копія інвентаризаційної справи, заведеної Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 , у якій зазначено рік побудови будинку по АДРЕСА_2 — 1890 рік, генеральна реконструкція будинку — 1930 рік, 1965 рік (том 1, а.с. 118-120).
У підрозділі 3.1 звіту визначено відсоток фізичного зносу будівлі, до формули розрахунку якого включено показник “Дв - дата (рік) початку експлуатації об`єкта оцінки”, у якості якого застосовано значення 1950, та з його врахуванням визначено відсоток фізичного зносу житлового будинку 56%.
Розділ V звіту містить відомості про застосовані підходи до визначення вартості об`єкта оцінки, у якому зазначено про застосування лише порівняльного підходу та зазначено про недоцільність застосування витратного та дохідного підходів. При обґрунтуванні відсутності підстав для застосування дохідного підходу зазначено, що його використання не є коректним у силу таких причин: 1) за інформацією, отриманою від замовника, майбутній власник приміщення не планує здавати його в оренду з метою отримання доходу; 2) договори оренди в переважній більшості не укладаються, укладені договори не реєструються, оплата проводиться у вигляді готівкової суми, що не оподатковується, ринок оренди житла залишається “чорним”. Наведене не дозволяє оцінювачу зібрати достатню кількість достовірної інформації про розмір орендної плати та ставок оренди.
Як убачається з договору оренди від 26 грудня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_5 , ОСОБА_1 здавав їй у оренду торгово-офісне приміщення загальною площею 58,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Строк оренди в договорі визначений до 01 січня 2021 року, розмір орендної плати — 12 000 грн. щомісячно (том 1, а.с. 93-95).
Відповідно до рецензії на звіт про оцінку майна - торгово-офісного приміщення, що належить ОСОБА_1 , та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ “Захід-експерт”, за наслідками рецензування, проведеного 11 березня 2020 року ПП “Експертоцінка”, звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (том 1, а.с. 179-181).
До матеріалів скарги ОСОБА_1 долучив ще один звіт про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна - торгово-офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний 24 квітня 2020 року суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , згідно з яким вартість майна становить 1 885 505 гривень (том 1, а.с. 96-117).
Однак, відповідно до рецензії на зазначений звіт, за наслідками рецензування, проведеного 14 серпня 2020 року суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та не може бути використаний (том 1, а.с. 182-187).
Відповідно до виданого виконавцем розпорядження №59596455 від 24 березня 2020 року зазначені номери рахунків, на які необхідно перерахувати грошові кошти в розмірі 919 940,02 грн., що надійшли на депозитний рахунок, та 2 700 грн. авансового внеску при примусовому виконанні виконавчого листа №607/10857/16-ц, в тому числі: 1) 2 700 грн. - повернення стягувачеві авансового внеску, 2) 8 800 грн. - повернення стягувачеві авансового внеску, 3) 5 365,53 грн. - повернення стягувачеві заборгованості зі сплати судового збору, 4) 763 769,22 грн., що еквівалентно 27 170,73 доларів США - повернення стягувачеві заборгованості, 5) 76 376,83 грн., що еквівалентно 2 717,07 доларів США - повернення основної винагороди приватного виконавця, 6) 65 628,44 грн. - повернення боржнику надміру стягнутих коштів (том 1, а.с. 175).
З відповіді АТ “Універсал Банк” від 22 квітня 2020 року вбачається, що на запит ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року повідомлено, що залишок заборгованості за його кредитом станом на 22 квітня 2020 року складає 16 231,13 доларів США (том 1, а.с. 200).
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
За змістом статті 1 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 58 Закону України “Про виконавче провадження”, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”.
Згідно з частиною третьою статті 58 Закону державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.
У відповідності до частини четвертої статті 58 Закону, у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
Частиною першою статті 9 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
Відповідно до п.51 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 “Про затвердження Національного стандарту №1 “Загальні засади оцінки майна і майнових прав” (далі - Національний стандарт №1) незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності:
-укладення договору на проведення оцінки;
-ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;
-ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;
-вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;
-узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;
-складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки;
-доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Пунктами 35, 36 Національного стандарту №1 регламентовано, що оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.
Оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення. З метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об`єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки (пункти 36, 37 Національного стандарту №1).
Як встановлено судом першої інстанції, що під час проведення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності не дотримано вимог п.51 Національного стандарту № 1, а саме процедури проведення оцінки майна, оскільки після укладення 02.12.2019 між виконавцем та ТОВ “Захід-експерт” в особі Гайдамахи І.М. договору 02/12-3 на проведення незалежної оцінки майна, ознайомлення з об`єктом оцінки не проводилось, датою проведення огляду у звіті зазначено 27.11.2019, тобто дату, яка передувала навіть винесенню постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 28.11.2019.
Також, досліджуючи проведену оцінку майна, судом встановлено, що оцінка проведена з застосуванням одного лише порівняльного підходу, хоча спірне приміщення тривалий час здавалося в оренду, тобто використовувалося з комерційною метою, що видавалося можливим застосувати і дохідний метод оцінювання.
Крім того, помилкове зазначення року побудови вплинуло на неправильне визначення фізичного зносу житлового будинку.
Тому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги АТ ”Універсал Банк” про те, що звіт про оцінку майна ТОВ “Захід-експерт” в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів, є необґрунтованими, оскільки оцінка майна не відповідає пунктам 36, 51 Національного стандарту №1.
Разом із тим, колегія суддів вважає доводи заявника відносно визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича у зведеному виконавчому провадженні ВП №59603536 безпідставними, оскільки дії виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця, а невідповідності оскаржуваної постанови резолютивній частині виконавчого документа не призвели до порушення прав заявника.
Зокрема, те, що в оскаржуваній постанові не зазначено деталізації сум, які входять до загальної суми стягнення, як це вказано у виконавчому документі, оданк загальна сума заборгованості в розмірі 763769,22 грн., що еквівалентно 27170,73 доларів США, відповідно до розпорядження виконавця була визначена для розподілу стягнутих з боржника коштів у рахунок заборгованості і саме ця сума перерахована виконавцем у користь АТ “Універсал банк” згідно з платіжним дорученням. Також, судом не встановлено порушення прав заявника в частині стягнення судового збору.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги Акціонерного товариства “Універсал Банк” та ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Акціонерного товариства “Універсал Банк” та  ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року — залишити без змін.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст судового рішення виготовлений 29 січня 2021 року.

Головуючий 
Судді