УХВАЛА
 
03 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 363/620/19
провадження № 61-15872ск20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження                     за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту,
 
ВСТАНОВИВ :
 
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено та касаційну скаргу залишено без руху для підтвердження дати отримання оскаржуваного рішення, подачі уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною другою статті 389 ЦПК України, та сплати судового збору.
 
На виконання вимог указаної ухвали   ОСОБА_1 сплатила судовий збір, проте не усунула недоліки щодо пропуску строку на касаційне оскарження та не зазначила обов`язкову підставу касаційного оскарження, яка передбачена частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків. Виконуючи вимоги указаної ухвали, ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку, в якій зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови вона отримала 24 вересня 2020 року, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи.
 
Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України питання витребування матеріалів справи вирішується одночасно з вирішенням питання про відкриття касаційного провадження, у зв`язку з чим посилання ОСОБА_1 на наявність  доказів  про  дату  отримання  копії оскаржуваної постанови у матеріалах справи унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані рішення та як на підставу касаційного оскарження посилається на частину другу статті 389 ЦПК України, зокрема, на пункт 3 (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) та 4 (суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів).
 
Якщо касаційна скарга оскаржується на підставі пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, то вона окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, повинна містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
 
У пункті 4 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
При цьому, формальне посилання на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України без посилання на конкретні недопустимі докази, на підставі яких суд установив обставини справи, не може бути підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно надати докази поважності причин пропуску строку та уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом з ініціативи суду.
 
Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                Н. О. Антоненко