УХВАЛА
02 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 826/10108/16, адміністративне провадження № К/9901/2513/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів - Берназюка Я.О., Єзерова А.А., перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Окружного адміністративного суду від 24.04.2017р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України    про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати незаконною відмову Міністерства внутрішніх справ України у виплаті йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни 3 групи; зобов`язати відповідача здійснити йому нарахування одноразової грошової допомоги у розмірі, чинному на день звернення до суду, 150-кратного прожиткового мінімуму як інваліду війни 3 групи, настання інвалідності спричинене захистом Батьківщини, провести її негайну виплату, відшкодувавши йому судові витрати повністю.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2017р. позов задоволено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017р. апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задоволено повністю. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року - скасовано. Ухвалено нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 14.09.2020р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017р. скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020р. апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2017р. скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано відмову Міністерства внутрішніх справ України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни 3 групи    протиправною. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
20.01.2021р. до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах подана зазначена касаційна скарга.
Відповідно до  статті 129 Конституції України  до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення     допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 3 частини 6  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесено до категорії справ незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Публічно-правовий спір у даній справі відноситься до справ незначної складності, а тому ухвалені у цій справі судові рішення не оскаржуються у касаційному порядку, за винятком зазначених вище випадків.
У касаційній скарзі скаржник лише зазначає про те, що дана справа, відповідно до статті 328 КАС України, має вийняткове значення.
Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
Згідно з пунктом 1 частини 1  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України  виняткові обставини відсутні і належні обґрунтування щодо їх наявності не наведено, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись статтями  328,  333,  359 КАС України,
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Окружного адміністративного суду від 24.04.2017р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України    про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді    

О.П. Стародуб

Я.О.  Берназюк

А.А. Єзеров