Постанова
Іменем України
17 березня 2021 року
м. Київ
справа №492/369/20
провадження №61-475св21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ткачука О. С.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С.,
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
представник відповідача - ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог, судового рішення суду першої інстанції
1.   У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                 ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання заповіту недійсним.
2.   Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 13 жовтня 
2020 року позовну заяву  ОСОБА_1 було залишено без розгляду.
3.    ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу у даній цивільній справі.
4.   Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 18 листопада 2020 року у складі судді Варгаракі С. М. у задоволенні заяви 
ОСОБА_2 відмовлено. 
5.   Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини, які свідчать про необґрунтованість дій позивача чи зловживання ним процесуальними правами у цій справі відсутні. Саме по собі звернення з позовом до суду та залишення позову без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень.
6.   Стороною відповідача не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, які б дали змогу зробити висновок про необґрунтованість дій позивача у справі, що зумовили понесення відповідачем заявлених до стягнення витрат, що виключає можливість для задоволення заяви про їх компенсацію із застосуванням частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
 
Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції
7.   Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
8.   Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року апеляційну скаргуОСОБА_2 повернуто. 
9.   Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про стягнення витрат на правничу допомогу частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачено.
10.        Апеляційний суд також указав, що апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
11.   У касаційній скарзі, поданій у січні 2021 року, ОСОБА_2 просить  скасувати постанову апеляційного суду, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
12.        Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
13.   Ухвалою  Верховного Суду від 09 березня 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
14.   Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд порушив вимоги статей 268, 270, 351, 353 ЦПК України та безпідставно повернув апеляційну скаргу, чим порушив гарантоване Конституцією України право на апеляційне оскарження  судового рішення місцевого суду.
15.   Аргументом касаційної скарги також указано те, що зазначаючи підставу повернення апеляційної скарги невідповідність її вимогам статті 356 ЦПК України, апеляційний суд не врахував, що в такому випадку застосовуються норми статті 357 ЦПК України і скарга підлягала залишенню без руху.
 
Доводи інших учасників справи
16.   Інші учасники справи відзиву щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
17.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
18.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
19.   Частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
20.   Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
21.   Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
22.   У статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал місцевого суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
23.   Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
24.   У справі, яка переглядається, відповідач ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, якою їй було відмовлено в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, у зв`язку із залишенням позовної заяви без розгляду. 
25.   Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
26.   Частинами п`ятою-шостою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
27.   У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
28.   Ухвалення рішення про судові витрати врегульовано статтею 270 ЦПК України, згідно з якою суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
29.   Апеляційний суд наведене не врахував та дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
30.   Щодо висновку апеляційного суду про те, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України слід зазначити наступне.
31.   Частиною другою статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
32.   Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
33.   Разом із тим, питання про залишення апеляційної скарги в установленому законом порядку, тобто з постановленням відповідної ухвали, судом апеляційної інстанції не вирішувалось.
34.   Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
35.   За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
36.   Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» 
від 11 жовтня 2001 року).
37.   Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду. 
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
38.   Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
39.   За таких обставин Верховний Суд зробив висновок, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини четвертої статті 406, частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
1.   Касаційну скаргу  ОСОБА_2  задовольнити.
2. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року  скасувати.
3.Справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  В. С. Висоцька

Судді                                                                                                    А. І. Грушицький

                                                                                                        І. В. Литвиненко

    Є. В. Петров

                                                                                                   О. С. Ткачук