Справа № 136/1168/20
Провадження № 22-ц/801/409/2021
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року	Справа № 136/1168/20	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О.С. (суддя – доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області у складі судді Кривенка Д. Т. від 11 грудня 2020 року (дата складення повного тексту рішення відповідає даті його ухвалення), –

встановив:

11 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 24 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який 31 січня 2006 року розірвано рішення Залізничного районного суду м. Львова. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова 17 березня 2006 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. 18 грудня 2008 року між ними повторно зареєстровано шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_4 . Сімейні відносини погіршилися і вона проживає з дітьми у своєї матері. Діти знаходяться на її утриманні. Вказувала, що її матеріальне становище змінилося через народження у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_4 . ОСОБА_2 , який має постійну роботу, більше 3-ох років не надає матеріальну допомогу дітям. 
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року у позові відмолено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надала доказів значного погіршення її матеріального становища, а доводи викладені в позовній заяві є підставою для звернення з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове – про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на ті ж обставини, що у позовній заяві. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частинами першою – третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 24 червня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка ОСОБА_3 (а. с. 4, 5).
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 7)
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2006 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття (а. с. 4).
18 грудня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_4 (а. с. 6, 8).
З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області № 82 від 26 лютого 2016 року, видно, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дочки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).
Згідно з актом Львівського комунального підприємства «Сяйво» № 176 від 05 червня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають у ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 10). 
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України)
Статтею 179 СК України установлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
За змістом цих норм кожна дитина має право на аліменти від того з батьків, який проживає окремо.
Норма частини другої статті 183 СК України про те, що якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, застосовується у тих випадках, коли право на аліменти виникло одночасно у двох і більше дітей.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ефективним способом захисту права малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання від батька  ОСОБА_2 , є стягнення з  ОСОБА_2  коштів на її утримання (аліментів), а не зміна розміру аліментів, присуджених на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тобто, для зміни розміру аліментів необхідна наявність однієї або кількох обставин, які виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів, і впливають на визначення розміру аліментів цієї дитини.
Народження у батьків такої дитини іншої спільної дитини, такою обставиною не є, а, як зазначалося вище, за умов, передбачених статтею 180, частиною третьою статі 181 СК України, може бути підставою для стягнення аліментів на таку дитину. 
За таких обставин доводи апеляційної інстанції не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд, –
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         О. С. Панасюк

Судді:                                                                 О. Ю. Береговий

                                                                               Т. М. Шемета