ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

 Суддя першої інстанції: Аверкова В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2021 року                                                                                      Справа № 640/3260/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Степанюка А.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 березня 2020 року у справі 

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю 
«Охоронне агентство «Барс»

до                     Офісу великих платників податків 
Державної податкової служби

про                     визнання протиправним та скасування наказу, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Барс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 13.02.2019 № 306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОА «Барс».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що запити податкового органу про надання інформації, які були направлені позивачу, оформлені з порушенням законодавчо встановленого порядку, оскільки в таких запитах чітко не зазначено підстави для їх направлення (надсилання) та відсутні докази наявності повноважень на їх підписання.
При цьому, суд вказав, що допущення вказаних порушень при оформленні запитів є підставою для звільнення платника податку від обов`язку надання на них відповіді, що, у свою чергу, виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень щодо запитуваних доказів та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит, а в разі прийняття рішення, оформленого наказом про призначення перевірки за вказаних обставин, такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову, стверджуючи, що оскаржуваний позивачем наказ був прийнятий на підставі та в порядку, визначеному чинним законодавством, та зазначаючи, що у запитах, які направлялися позивачу, було чітко вказано підстави їх направлення, зокрема виявлення недостовірних відомостей у податковій звітності позивача по операціям з ТОВ «ОФ «НА ЗАХИСТІ», ТОВ «Спеціалізоване виробничо-технічне об`єднання «ОХОРОНА», ТОВ «АБ «ЛЕГІОН-КИЇВ», ТОВ «ОФ «ФАРГОС», а також вказано, на підставі чого такі дані виявлені (опрацювання ЄРПН, даних звітів постачальників) та наведено посилання на конкретні законодавчі норми з цього приводу.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
          Відзив на апеляційну скаргу у межах строків, установлених судом, не надходив.
          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 витребувано додаткові докази у справі, продовжено строк розгляду її розгляду та відкладено судовий розгляд на іншу дату.
          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 судовий розгляд відкладено для належного повідомлення позивача з розміщенням оголошення на сайті судової влади.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Барс» (далі - ТОВ «ОА «Барс» зареєстровано як юридична особа, є платником ПДВ та перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної податкової служби (далі - Офіс ВПП ДПС).
Відповідачем було надіслано позивачу запит від 24 липня 2018 року №   30059/10/28-10-46-15 «Про надання документів з питань підтвердження взаємовідносин», яким відповідно до положень п.п.16.1.5, 16.1.7 п.16.1ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.3абз.3 п.п.73.3 ст.73, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України позивачу запропоновано надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) щодо взаємовідносин, зокрема, з контрагентами ТОВ «Охоронна фірма «На захисті», ТОВ «Агентство безпеки «Легіон-Київ», ТОВ «Охоронна фірма «Фаргос».
Листом від 13 серпня 2018 року № 785 позивач повідомив контролюючий орган, що на його переконання, у нього не виникає обов`язку надавати пояснення та докази на запит, який не відповідає вимогам податкового законодавства, оскільки запит не містить жодного посилання на конкретну підставу для його направлення, у запиті відсутня інформація, яка підтверджує порушення позивачем податкового законодавства, а господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами мали реальний характер, на підтвердження чого надано пояснення та документальне підтвердження господарських операцій позивача, зокрема, з ТОВ «Охоронна компанія «На захисті».
Відповідачем надіслано на адресу позивача запит від 08 серпня 2018 року №33088/10/28-10-46-15 «Про надання документів з питань підтвердження взаємовідносин», яким відповідно до положень п.п.16.1.5, 16.1.7 п.16.1ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.3абз.3 п.п.73.3 ст.73, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України позивачу запропоновано надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) щодо взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Охоронна фірма «На захисті» та ТОВ «Охоронна фірма «Фаргос».
Листом від 20 вересня 2018 року № 937 позивачем надано відповідь на вказаний запит, в якій вказано, що в нього не виникає обов`язку надавати вояснення та докази на запит, який не відповідає вимогам податкового законодавства, оскільки запит не містить жодного посилання на конкретну підставу для його направлення, у запиті відсутня інформація, яка підтверджує порушення позивачем податкового законодавства, а господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами мали реальний характер, на підтвердження чого надано пояснення та документальне підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» та ТОВ «Охоронна фірма «Фаргос».
13 лютого 2019 року Офісом ВПП ДФС винесено наказ № 306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Охоронне агентство «Барс», яким на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку позивача з 14 лютого 2019 року тривалістю 15 робочих дні з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинам з ТОВ «Спеціалізоване виробничо-технічне об`єднання «Охорона» у лютому, березні, квітні, вересні, жовтні 2016 року при визначенні показників декларації з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, вересень, жовтень 2016 року та показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2016 року, півріччя 2016 року, 3 квартали 2016 року, 2016 рік або в наступних податкових періодах (роках) згідно з правилами податкового обліку; ТОВ «Агентство безпеки «Легіон-Київ» у травні 2017 року при визначенні показників декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року та показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств за півріччя 2017 року, 3 квартали 2017 року, 2017 рік або в наступних податкових періодах (роках) згідно з правилами податкового обліку; ТОВ «Охоронна фірма «Фаргос» у березні 2018 року при визначенні показників декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року та показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2018 року, півріччя 2018 року, 3 квартали 2018 року, 2018 рік або в наступних податкових періодах (роках) згідно з правилами податкового обліку; ТОВ «Охоронна фірма «На захисті» у січні, лютому, березні, квітні, травні 2018 року при визначенні показників декларації з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень 2018 року та показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2018 року, півріччя 2018 року, 3 квартали 2018 року, 2018 рік або в наступних податкових періодах (роках) згідно з правилами податкового обліку.
Позивач, вважаючи такий наказ протиправним, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Із змісту оскаржуваного наказу встановлено, що підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача зазначено підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Згідно з підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту
Разом з тим, відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на    контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. 
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу. 
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом. 
Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. 
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано вичерпний перелік підстав для призначення перевірки платника податків, однією з яких є ненадання пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу.
При цьому, єдиною правовою підставою, за наявності якої платник податків звільняється від обов`язку щодо надання запитуваних у нього пояснень та відповідних документів, є складання такого запиту без дотримання вимог законодавства.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів установила, що обидва письмові запити контролюючого органу (від 24.07.2018 та від 08.08.2018), які направлялися позивачу, скеровані відповідачем у зв`язку з виявленням недостовірних даних, що містяться в податковій звітності позивача, були виявлені при опрацювання контролюючим органом даних ЄРПН та стосуються його операцій з контрагентами ТОВ «АСТРУМ «СЕКЬЮРІТІ», ТОВ «ОФ «НА ЗАХИСТІ», ТОВ «Спеціалізоване виробничо-технічне об`єднання «ОХОРОНА», ТОВ «АБ «ЛЕГІОН КИЇВ», ТОВ «ОФ «ФАРГОС», ТОВ «Л.К.О.» і їх документального оформлення, про що відповідачем детально зазначено у вказаних запитах /т. 1 а.с. 10-11, 18-20/.
При цьому, у зазначених запитах податковим органом, окрім наведення підстав для їх надіслання позивачу, зазначення певної інформації по кожному з вказаних контрагентів позивача, та інформації, на яку спирається податковий орган у підтвердження своїх сумніві, також наведено перелік інформації і документів, що запитуються у позивача та які йому пропонується надати.
Вказані запити підписані уповноваженою особою податкового органу і запит від 24.07.2018 також завірений печаткою.
Отже, такі запити за своєю формою та змістом відповідають вимогам ст. 73 ПК України і у позивача не було достатніх правових підстав для ненадання письмових пояснень і їх документального підтвердження на ці запити, зокрема в частині щодо правовідносин з ТОВ «ОФ «НА ЗАХИСТІ», ТОВ «Спеціалізоване виробничо-технічне об`єднання «ОХОРОНА», ТОВ «АБ «ЛЕГІОН-КИЇВ», ТОВ «ОФ «ФАРГОС».
Разом з тим, колегія суддів відзначає, що навіть після надіслання вказаних двох запитів контролюючий орган втретє направив позивачу запит від 22.08.2018 № 35233/10/28-10-46-15 /т.1 .а.с.27-28/ і позивач мав реальну можливість реалізувати своє право щодо обґрунтування відповідних даних його податкової звітності та усунення протиріч і сумнівів, викладених податковим органом, але таке право не реалізував.
Доводи позивача про те, що ним було надано письмові пояснення та документальне підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ОК «НА ЗАХИСТІ», ТОВ «Спеціалізоване виробничо-технічне об`єднання «ОХОРОНА», ТОВ «АБ «ЛЕГІОН-КИЇВ», ТОВ «ОФ «ФАРГОС», спростовуються матеріалами цієї справи.
При цьому, судова колегія зазначає, що листами від 13.08.2018 та від 20.09.2018 позивачем було надано контролюючому органу лише часткові та фрагментарні пояснення щодо операцій з окремими контрагентами, з числа тих, правовідносини по яким поставлені під сумнів /т.1 а.с.12-17, 21-26/.
Твердження позивача про те, що посилання відповідача в оспорюваному наказі на пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України як на підставу для призначення перевірки є неправомірними і що у відповідача такого права не виникало, колегія суддів вважає безпідставними.
З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку щодо правомірності прийняття відповідачем наказу від 13.02.2019 № 306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОА «Барс» та відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Аналізуючи доводи обох сторін, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.          
Таким чином, апеляційна скарга Офісу великих платників податків Державної податкової служби підлягає задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 березня 2020 року - скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Розподіл судових витрат.
          Судові витрати, які були понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби -задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 березня 2020 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Барс» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування наказу - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 10 березня 2020 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      Л.В. Губська

                                                                                                       А.Г. Степанюк